1888.] DIFTERIENS FOREKOMST I NORGE. 23 



Materiale vanskelig og indviklet. Home skjelnede desuden og- 

 saa mellem 2 Stadier af Kroup, et lste betaendelsesagtigt eller 

 katarrhalsk og et 2det purulent, hvori Membranerne dannedes. 

 Bern fra 2—12 Aar angrebes mest. De Symptomer, hvoraf Syg- 

 dommen vsesentlig diagnosticeredes, var Hashed, Dyspnoe og en 

 lianegallignende Hoste. Sygdommen var ikke kontagies. Som 

 Behandling anbefaledes Trakeotomi. 



Det siger sig selv, at en saa opsigtsvaekkende Beskrivelse 

 af en „ny" Sygdom maatte drage flere ligneude Arbeider efter 

 sig, og der "fremkommer da ogsaa en hel Rsekke saadanne fra 

 det nordlige Europas Lande. Saaledes beretter Crawford, 1 

 Eussel 2 og Johnstone 3 om Epidemier af „ Kroup", men det 

 fremgaar, at det her naermest handles om Difteri, siden der ta- 

 les om „Ulcerationer i Farynx". I Dan mark er Kroup ferst 

 beskrevet af Henrik Callisen 4 i Slutningen af 70-Aarene, 

 i Sverige allerede i 1765 (se ovenfor). 5 I Tyskland var 

 det Michael is, som skarpt fremholdt, at Kroup maatte udskil- 

 les fra Angina gangrenosa. 6 Mod Slutningen af Aarhundredet 

 bliver Arbeider over Kroup i Homes Aand hyppige fra Leger 

 i Skotland, isaer fra saadanne, som praktiserede ved Kysten. 



Man var nu altsaa kommen dertil, at man havde faaet den 

 gamle Angina maligna spaltet i to Sygdomme, en infekties og 



