1888.] DIFTERIENS FOREKOMST I NORGE. 15 



men paa forskjellige Steder i Spanien. 1 Men desto mere her- 

 jedes Enropa af Krige, Jordskjaelv, Oversvemmelser, Misvaext, 

 Kvaegsygdomme, Pest, tyfese Febre, Malaria og Influenza. Om- 

 kring 1720 var det, som om der indtraadte en Tilbagegang af 

 disse Ulykker, og der fulgte nu en omtrent 20aarig Periode af 

 Ro og Fred baade for herjende Epidemier og andre ©delaeggende 

 Xaturbegivenheder. I denne Periode arbeidede de exanthematiske 

 Sygdomme sig mere og mere frem, idet Scarlatina, Erysipelas, 

 ligesom ogsaa Dysenteri og tildels Puerperalfeber blev langt hyp- 

 pigere, end de havde vaeret i tidligere Perioder, indtil i Firti- 

 aarene den store Pandemi af Difteri satte sit Praeg paa Aar- 

 hundredets „Sygclomskonstitution". Nu er det ganske mserkeligt, 

 at der forud for denne Sygdoms Optraeden og ligesom introdu- 

 cerende den i forskjellige Lande gik en overmaade heftig Epi- 

 zooti, som begyndte i Slutningen af Trediveaarene og forst for- 

 svandt i 1775. Sygdommen angives at have vseret Kvaegpest, 2 

 undertiden ogsaa Miltbrand. 3 Sikkert er det, at man ved Sek- 

 tionen fandt Dyrenes Hals opsvulmet, maligne Ulcerationer paa 

 Tungen og i Svaelget, eller blaasorte, gangraenerende Flsekker 

 paa Slimhinden i Tractus intestinalis og Luftveiene. Enkelte 

 Forfattere kaldte denne Sygdom ligetil Angina maligna. 4 



Ved Studiet af Difteriens Udbredelse i det 18de Aarhundrede 



