1888.] 



en Oversigt over dens Historie i Almindelighed og mere fremtra- 

 dende sterre Epidemier samt en Antydning af, hvorledes de 

 vexlende Opfatninger af dens Vaesen har gjort sig gjaeldende 

 op igjennem Tiderne. Nytten eller Nedvendigheden af en saadan 

 Frerastilling vil staa i direkte Forhold til den sterre eller rain- 

 dre Forvirring, der har hersket i Begreberne om en Sygdom, og 

 og at disse for Difteriens Vedkommende just ikke har vaeret 

 eller er saerdeles klare, er jo almindelig bekjendt. En saadan 

 Udredning vil derfor vaere nedvendig som Grundlag for en 

 Diskussion om flere af disse Spergsmaal. 



Allerede i den indiske Medicin har man ment at have fun- 

 det Spor til, at Difteri har vaeret kjendt som en edelaeggende 

 Sygdom, idet Susrutas Ayur-Veda omtaler en Affektion, hvori 

 der som Felge af en Foregelse i Lymfe og Blod opstaar en 

 Haevelse i Svaelget, og som karakteriseres ved Angsten og 

 Smerten, der ledsager den, edelaegger Organerne og er uhel- 

 bredelig; den hindrer Svaelgningen, ledsages af betydelige Feber- 

 symptomer og- tillukker Luftveiene. 1 



Om hvorvidt Hippok rates har kjendt Difterien, har der 

 vaeret delte Meninger. I sit Skrift De dentitione 2 omtaler han 

 nomaartede Affektioner paa Mandlerne og Farynx ; paa sidste Sted 

 er de farlige izir.oW) (Vjr-vc'.av z~.^izi<. 11 . Jeg maa dog her- 

 til bemaerke, at det af hele Sammenhaengen synes at fremgaa, 

 at der paa dette Sted handles om Sygdomme hos Diebern, hvis 

 ringe Tilboielighed for Difteri jo er almindelig bekjendt. 



Nase. Deutsch von Felix Semon, Kerlin 1880, S. 156, har fremdraget dette 



kanske ikke lades uomtalt, at efter Haeser: Geschichte d. Medicin. Jena 

 1875. B. I. S. 17 er denne Overssettelse haist mangelfuld og ofte fuldstaendig 

 ubrugelig paa Grund af Oreraa3tterens utilstraekkelige Kjendskab til Sanskrit, 



2 Littr^: Oeurre^s completes d'Hippocrate. Paris 1861. Tome VIII. S. 546. 



