JOHANNESSEN. 



[No. 



1864. 



Sygdommen gaar tilbage isaer i Bergens og Tromse Stifter; 

 dog viser ogsaa Kristiania og Throndhjems Stifter Formindskelse. 

 At Dedelighedsprocenten dette Aar (15.8 pCt.) er storre end 

 den for 1863 fundne (13.6 pCt.) har rimeligvis sin Grand deri t 

 at mange lette Tilfaelde ikke kom til L^gernes Kundskab, da de 

 behandledes af Omgivelserne. Nsesten alle Beretninger er enige 

 i at tilskrive Sygdommen en mildere Karakter i dette Aar. 



1865. 



Sygdommen aftager fremdeles og viser sig blot sporadisk 

 eller i mindre Epidemier. Fra Ranen i Nordland berettes, af 

 Almuen selv behandler sine syge. 



Sygdommen er fremdeles i Aftagende; den forekommer vist- 

 nok i samtlige Overevrighedsdistrikter, men kun sporadisk eller 

 i mere begraendsede Epidemier. 



1867. 



Sygdommen aftager fremdeles; den forekom epidemisk blot 

 yea Laxevaag ved Bergen, i Stremmen og omkring Holmestrand 

 i Jarlsberg og Laurvigs Amt samt i Trysil og Faaberg. 



1868. 



Sygdommen er fremdeles i Aftagende. Epidemisk forekom 

 den saaledes kun i Trysil, Tenset, Faaberg, Skien, Krager., des- 

 uden i Alten, hvor den var meget ondartet. 



1869-1870. 

 Sygdommen er fremdeles i Aftagende. 



1871. 



Sygdommen viser nogen Tiltagen mod forrige Aar. I 

 berg og Laurvigs, Smaalenenes, Stavanger og Romsdals Amter 

 sees den at v*re forekommen hyppigst, og i Jarlsberg og Laur- 

 vigs Amt samt i Stavanger Amt hyppigere end i 1870. 



1872. 



Difteri havde sterst Udbredelse inden Jarlsberg og Laur- 

 vigs, Romsdals, sendre og nor dre Throndhjems Amter. 



