1888.] DIFTEBIENS FOREKOMST 1 NORGE. 149 



I 1846 forekom Sygdommen fra Aarets Begyndelse paa Toten; 



— herskede Sygdommen i Riugebii; 



— i Aarets sidste Dage angrebes Lillehammer; 



— i Juni optraadte Sygdommen paa Hedemarken; 



— i Juni i sondre Osterdalen; 



— i Juni i nordre Osterdaleu; 



— fra Foraaret i Slidre i Valders; 



— herskede den paa Hadeland. 



At Udbredningen her tildels kan staa i Forbindelse med 

 Lesjeepidemien og med de bergenske og throndhjemske Epidemier. 

 er ikke usandsynligt. 



I Bergens og Throndhjems Stifter holdr, Sygdommen sig i 

 1846 i de allerede angrebne Distrikter, hvor den fik en over- 

 ordentlig stor Udbredelse og tillige angreb tidligere forskaanede 

 Distrikter, saaledes Stjor- og Vrcrdalen og Inderoen af nordre 

 Throndhjems Amt. I 1847 synes Sygdommen at have aftaget i 

 Bergens Stift, men at vsere meget udbredt og ondartet i Thrond- 

 hjems Stift, hvor den dette Aar angriber Fosen, Guldalen og Xam- 

 dalen, ligesom den ogsaa i Mai udbreder sig i nordre Helgeland 

 og om Hesten i Brenne af Nordlands Amt. 



I 1848, i hvilket Aar i Januar Maaned Tromso og Tronde- 

 naes angribes, gaar Sygdommen tilbage i Bergens og Thrond- 

 hjems Stifter. I de evrige Stifter var Sygdommen i 1847 overalt 

 mindre udbredt end i det foregaaende Aar, undtagen i Drammen og 

 Kristianssand. Derimod spores i 1848 en staerkere Udbredelse 

 i Kristiania Stift, fornemmelig i Smaalenene, hvor Epidemien 

 fortsaetter sig i 1849, ligesom ogsaa, om end aftagende, i 1850. — 



Naar undtages Tromse Stift, hvor Sygdommen fra 1850 synes 

 at vaere forekommet noget hyppigere, spores der fra dette Aar i 

 Korge — ligesom i Danmark og flere Steder i Europa - en Til- 

 b agegang eller ialfald en Stilstand i Difteriens Udbredelse. Det 

 er > ligesom den samler Knefter til den store Pandemi i Slutniugen 

 af Femtiaarene. I Norge forekommer Sygdommen i de felgeude 

 Aar mest i mindi-e lokale Epidemier hist og her, men man ser 

 d °g Tegn til, at Sygdommen sserlig synes at udmairke enkelte 

 St eder, hvor den har Tilbeielighed til at ssette sig fast. Af 



