1888.] DIFTEBIENS 



I 1 Tilfaelde, hvor der intet Bela?g kunde paavises, erklaerede 

 Professor H. Heiberg Sygdommen for Laryngitis diphtherica. 

 Ligeledes holdt H. Heiberg paa Uniteten, medens Lochmaon 

 og Winge opfattede Kroup og Difteri som 2 forskjdlige Affek- 

 tioner. Blandt de senere Forfattere, der har udtalt sig om 

 Sagen, indtages (let samme Standpunkt ogsaa af K a u r i n, 1 der 

 dog medgiver, at have seet „primaer difterisk Kroup", og Th ore- 

 sen, 2 hvis Anskuelse af Kroupen som smitsom og hvis Xegeren 

 af en primer Difteri i Larynx, efter hvad der tidligere er udvik- 

 let, neppe vil kunne benyttes i Dokumentationen, medens Ucher- 

 mann 3 og Gren 4 igjen haevder den unicistiske Opfatning. 



Af del, meddelte vil fremgaa, at selv om man indtager det 

 Standpunkt, at Kroup er en lokal Betoendelsessygdom. kan det 

 dog ikke n*gtes, at den i det hele og store felger Difteriens 

 Udbredelse inden Landet, — at Begreberne saaledes gaar over i 

 hinanden, at Kroup og Difteri ofte, som gjentagende Gange 

 paavist, benyttes som Navn for samme Sygdom, — at de til 

 Klargjerelse af Difteriens numeriske Forekomst ikke kan adskilles. 

 — at de Tilfaelde af Kroup, der kan bero paa andre Aarsager 

 end en difterisk Infektion. maa vasre faatallige og af forholdsvis 

 Hden Betydning. — 



Et Tilbageblik paa den foregaaende Fremstilling af Difteriens 

 Udbredelse inden Landet fra 1820 vil vise, at denue vaeseutlig 

 er bundet til 4 Epidemier, mellem hvilke der er forekommet 

 ^tervaller, hvori Sygdommens Betydning har vaeret lideu. Epi- 

 demierne i Norge har vseret et Udskg af Difteriens stigende Fore- 

 komst over sterre Dele af Jorden. Epidemierne har staaet i 

 *tadig Vexelvirkning med Sygdommens Forekomst i Sverige. 



Epidemierne er vistnok udgaaede fra flere Foci, men af 



Wevidenskabe 

 Om Svffilgdiftej 



