I 1867 anferer Buhl, 1 at ban i de difteriske Belseg konstant 

 har fundet Sopdannelser, men om disse var specifike, lader han 

 nafgjort. Hallier 2 opferer den af yderst fine, leddede, uregel- 

 msessig forgrenede Traade bestaaende Diplospomm fuscum og 

 Letzerich 3 „eine niedrige Schimmelform, Tilletia diphtheritica," 

 som Difteriens specifike Sopart. Hueterog Tommasi Crudeli 4 

 ligesom ogsaa Classen 5 fandt i Blodet hos difteriske Bern og 

 hos Kaniner. som var injicerede med difteriske Produkter, 

 punktformige Legemer, som de ansaa for Baererne af den difte- 

 riske Gift, og som var analog dem, som de havde fundet i Blodet 

 hos Patienter, der led af Hospitalsbrand. Oertel 6 har i Difte- 

 riens pathologiske Produkter fundet Micrococcusdannelser, led- 

 sagede af et sterre eiler mindre Antal Bacterium termo og 

 Nassiloff 7 „eine von ganz kleinen gleich grossen Kornchen 

 zusammengesetzt Substans", hvormed han gjorde positive Inokula- 

 tionsforseg til Kornea hos Kaniner, medens han ved Inokulation 

 af Masser, der lignede de i Difteri forekommende, men som 

 voxede paa anden Jordbund, fik negative Kesultater. E berth 

 derimod fandt, at Kuglebakterierne i Mundhulen samt de i raad- 

 nende Kjod, Urin og Blod voxende Mikrokokker ved at injiceres 

 i Kornea hos Kaniner frembragte Forstyrrelser, der blot kvan- 

 titativt var forskjellige fra dem, der opstod ved Difteriens Mi- 

 krokokker. Senator fandt Sopelementerne i de mest super- 

 ficielle Lag af de difteriske Pseudomembraner, og slutter, at de ikke 

 kan vsere Aarsagen til, men derimod Felgen af de difteriske Betxn- 

 delsesprodukter. Weigert 10 udtaler sig meget forsigtig om 

 Mikroorganismen i Difterien, ligesom ogsaa Satterthwaite og 



