DIFTEBIENS FOREKOMST I NOEGE. 



183 



2 unge Hener, der tilherte en Familie, livori Bornene netop var 

 helbredede af Difteri. Senere er den beskrevet saavel af tyske 

 som fornemmelig af italienske Laeger, blandt andre Nicati 1 og 

 Cornevin, af hvem ogsaa Overferelse til friske Dyr og Men- 

 nesker gjentagende er observeret. Gerhard t 2 beretter om en 

 stor Epidemi at' Difteri, som i 1881 indtraf blandt 2600 fra 

 Verona til en Landsby i Baden indferte Hens., hvoraf 1400 

 dode; 5 Katte, 1 Papegeie og 2 4 af alle de Arbeidere, som 

 havde at bestille med Hensene, blev angrebne af Difteri; en 

 difterisk Hane bed en Vogter i Foden og Haanden, hvor der 

 under heftige Febersymptomer frenikom difterisk Bel#g i Saa- 

 rene. Stum p f 3 bar observeret 2 Tilfselde, hvor Difteri overfertes 

 fra syge Hens til deres Pleiere; Boiing 4 1 Tilfaelde, ligesom 

 ogsaa Baginsky i sin sidste Ddgave af Lehrbuch d. Kinderkrankh. 

 og Teissier (Etiologie de la diphterie. La France medicale 1887, 

 No. 71) antager en saadan Forekomst for et Faktum og en 

 Overferelse til Mennesker for sandsynlig. 



Paa den anden Side nsegter Meg n in, 5 at Sygdommen kan 

 overferes fra Hens til Mennesker. ligesom Trasbot fi aidrig har 

 kunnet overfore Hensedifteri til Pattedyr, og Friesz 7 endog 

 har bragt Psendomembraner fra Hens ind paa sin egen Svaelg- 

 slirahinde og i Forening med andre Personer uden Skade spist 

 Kjedet af difterisyge Dyr. 



Klebs har fundet, at de tykke, tilsyneladende fibrihese 

 Membraner, der forekommer paa Tunge og Palatum durum hos 

 Hens, der angivelig lider af Difteri, bestaar af Epithel-Rundceller 



nisohe Beobachtungen iiber Dipbthei 



»d 36, 1884, S. 81. 



ekte Uebertrapung d. Diphtberie voi 



