AXEL JOHANNKSSLW. 



og Baciller, der er 20—30 Gange sterre end de hos Meimesket 

 forekommende Stave. 



Loeffler har hos en Due, der var dod af epidemisk Difteri, 

 fundet stavformige Baciller, der var laengere og smalere end 

 Bacillerne i Kanin-Septikaemi, og hvormed han har faaet posi- 

 tivt Resultat hos Sraaafugle, Kaniner, Duer og isaer Mus, medens 

 Hens synes at vaere immune. 



Hvad Difteriens Optrseden hos Pattedyr angaar, er den 

 af Bos si 1 angivet at vaere forekommet hos en Hund, af San- 

 derson 1 hos et Svin, som havde spist af difteriske Bonis Ex- 

 krementer, og af He wit hos en Kalv, der blev Aarsag til en 

 stor og ondartet Epidemi. 



Endvidere har Dam man 2 i 1876 paa Godset Ludwigsburg 

 observeret en kontagies epidemisk Difteri hos Kalve og tinge 

 Lam. hvoraf han selv og 3 andre Personer smittedes, og som 

 var overfert til Dyrene ved Smitte fra en Gut, sum (lode af 

 Difteri i Godsets Okonomibygmng. Loeffler har hosDyr,som 

 de naevnte, fundet Bakterier, der var forenede til Traade, og hvis 

 enkelte Led kunde vaere 5—6 Gange saa lange som brede. D^ se 

 lod sig inokulere med positivt Resultat til Mus, men med negativt 

 til Marsvin og Kaniner. Han opfatter dog ikke disse Under- 

 segelser som afsluttede. Som ovenfor naevnt antager E mm ericn- 

 at det er den samme Sop, som frembringer Difteri hos Mennesket 

 og Dyrene, og henviser til de store Epizootier, sum ledsagede 

 Difteriens Optraeden i Spanien og Italien i Begyndelsen af det 

 17de Aarhundrede (se Indledn. S. 15). 



I den sidste Tid er en Bacil, der ved Injektion til Munden 

 og Tyndtarmen hos Kaniner og Marsvin konstant skal freitt- 

 bringe en med Difteri analog Proces, men som ikke er paavist 

 hos Mennesket, beskrevet af Ribbert (Deutsch. med. Wocheu- 

 schrift 1887, 24de Februar). 



b) Inokulation til Mennesker. Af saadanne berette> 

 ikke faa, der ved et Tilfselde har fundet Sted. Is*r er det 

 LaB ?! 1 i ^ har faaet Sygdomsstolfet inokuleret i Fingre ellei 



