1W AXEL J0HANN ESSEN. [NO. L 



fort Sygdommen. Marx* antager, at Overforelse ved Medier 

 som Skeer og Lommeterklaeder ligesom ved Kys og „Anhusten- 

 er den almindelige, medens Overforelsen gjennem Luften skal vare 

 meget sjeldnere. 



OerteP og Gerhardt* bemserker udtrykkelig, at Syg- 

 domsstoffet har Tilbeielighed til at teste sig ved de forskjelligste- 

 Gjenstande, der da atter kan udbrede Sygdommen videre. 



At friske Personer, ogsaa Laeger, kan overfere Sygdommen. 

 paastaaes af nogle, f. Ex. Wagner, Sanne,* Eichhorst,* 

 medens andre, som Jacobi,* angiver aldrig at have seet en 

 saadan Overferelse, og atter andre, som Mackenzie/ for saa- 

 danne „exceptionelle« Tilfaeldes Vedkommende hellere vil se sig 

 om etter andre Udspring for Sygdommen, ligesom ogsaa Furst* 

 efter de af Laegerne i Schweinfurth samlede Erfaringer betvivler 

 en saadan Overferelse. 



Som det vil sees, bliver Kontagiositeten fra mange Hold 

 skarpt og energisk haevdet. Imidlertid vil der ved Difteri som- 

 ved de ovrige epidemiske Sygdomme altid gives en Rsekke Til- 

 telde, hvor Smitten tiltrods for den neiagtigste Undersegelse 

 i e kan paavises. Man har da forsegt at forklare dette pW 

 torskjel ige Maader. En af disse er Antagelsen af en autoktlioii 

 pnn else. Saaledes vil Hecker 9 forklare Difteriens Optraeden 

 i mgston i Nordamerika i 1735. og denne Theori har senere- 

 £)ort sin Runde i forskjellige Skrifter. Det skal hertil be- 

 maerkes, at Kingston-Epidemien, saaledes som det i Indledningeii 

 er paavist, sandsynligvis har veret Skarlagensfeber, - saa den 

 Stette, som den atitokthone Theori kan hente fra denne Epidemi- 

 ol er illusonsk. De evrige Beviser, nemlig Sygdommens plud- 

 sehge Optraeden i Van Diemens Land 1859, dens Optr*deD 



