198 AXEL JOHANNESSEN. [No. 1. 



De ferste Beretninger om Difteriens Smitsomhed under denne 

 Epidemi er indkomne i 1860 fra Kragere (Homann), Kristians- 

 sund (Tennesen) Snaasen i Nordre Throndhjems Amt og 

 Skjserstad i Nordlands Amt, I de folgende Aar bliver Beret- 

 ningerne om Overferelse ved Smitte talrigere og neiagtigere. 

 Det maa ogsaa fremhaeves, hvilken Betydning det for en saadan 

 Opfatning af Sygdommens JEtiologi bar havt. at der temmelig 

 snart kom klarnende og oversigtlige Udtalelser fra saa udmaer- 

 kede Iagttagere som Heegh og Thoresen. 



Allerede i sin Medieinalbeivtning for 1802 r men end mere 

 i >in uvenmevnte Afhandling fra 1864 besteramer Heegh Kon- 

 tagiositetens Betydning for Sygdommens Udbredelse og giver 

 ved sine Undersogelser under Epidemien i vestre Sendmere 1862 

 —63 den faste, sikre Grunclvold, hvorpaa de norske Laegers Op- 

 fatning af Sygdommens .Etiologi senere bar udviklet sig. 



Han viser: 1) at Epidemien altid skred frem i den menne- 

 skelige Samfaerdsels Spor, fra Bygd til Bygd, fra Gaard til Gaard. 

 Naar 2 Xabobygder eller Nabogaarde paa Grund af mellem- 

 liggende Pjelde eller andre Naturhindringer ingen eller liden 

 Kommunikation havde med hinanden, kunde den ene vaere fri 

 og den anden i heieste Grad inficeret. 



2. Kom Sygdommen ind i et Has, blev det ved neiagtig 

 Undersogelse (i 75 pCt. af Tilfaeldene) paavist, at den syge 

 havde havt Omgang med en anden syg eller Rekonvalescent, 

 havde benyttet en saadan Patients Kbeder o s. v. Kunde ik^ e 

 et saadant Bevis for Smitte opdages, fandt man ialfald, at Smitte 

 kunde vaere overfert gjennem en frisk Person, der herte hjenime 

 i et sygt Hjem. 



8. Naesten konstant angrebes fra forst af kun 1 Indiftf ' 

 Huset; senere hen angrebes Here og da jevnlig mere end 1 < ad 



4. I de fleste TUfalde forlod Sygdommen ikke det angrebne 

 Hus, forinden de fleste Born i sainme havde v*ret angrebne- 

 Der kunde ofte hengaa langTid (indtil 10-12 Uger) mellemdet 

 ferste og det sidste Angreb. Enkelte Bern syntes til en 

 Grad at vaere immune for Kontagiet, saalsenge det paaferte* 



