1888.] DIPTEBIENS F0BEK0M8T 1 NOBGE. lt>9 



dem fra de vante Omgivelser, men ved at udsaette sig for Smitte 

 fra fremmede Huse blev de angrebne. 



5. Kunde man oyerholde streng AfsoTidring, var det selv 

 midt i en angreben Bygd nmligt at holde Sygdommen ude. 



Han slutter heraf, a) at Kontagiet maa vaere fixt. fordre en 

 nogenlunde nser Bererelse med den smitteforende Gjenstand for 

 at smitte og knnne opbevares i laengere Tid, indtil Maanedrr. 

 for det taber sin Kraft, 



b) Det kan ikke vaere meget iutenst eller here til dem. for 

 iivilke Modtagelighnden er meget stor, da det dels sjelden smitter 

 andre end Bern, dels saadanne ofte kan leve blandt i hoi Grad 



c) Det kan hefte sig til forskjellige Gjenstande (Klaednings- 

 stykker. Sengkbeder o. s v.) og saaledes transporters ved friske 

 Mennesker. 



Tho resen bar forst i sine Medicinalberetninger for 1863 





i sine Afhandlinger i Magaa 



dnet for 1865 



Diphtherias". 



S - . 279, „Bema3rkninger 6m 



Diphtheritena 



18oy (.,Sinitt.^ioit;.iu>v 





len menneske- 



%e Organisme«, S 1 



61), sine Medicinalberetninge 



r for 1880 og 



1s8 ' sarot tilsln't vec 



I 'sin Afhandling i Magazine 



it 1887. S. 8: 



■Erfrringer saint krit 



iske Bemaerkninger om Diftei 





Praeciseret sit Standpi 



mkt ligeoverfor Kontagiesitet 



ten. Han an- 



ta ger, at Difteri horei 



r til vore smitsomste Sygdom 



me, at Smitte- 



*<^t er fixt, kan be 



ivare sin Smitteevne i halve 



. ja hole Aar, 



%e skjult i de syges 



Klaeder og gjennem disse sa 



nit ved friske 



Wellemled transporter* 



3S videre. Men som den vaese 



ntligste Over- 







n. Heri ser 



^ommens SvampAer ogsaa baade er et fixt Kontagium og et 

 Luf tkontagium. Som disponerende Momenter antager han, at 

 OI 'kjolelse og Svaekkelse har Betydning. 



1 1869 bemaerkes fra Al ten (Folium), at Smittestoffet syntes 

 H vare et fi xt Kontagium, der let hang ved Klaeder, isaer Uldtoi 

 °8 ^elsvaerk 



