244 AXEL JOHANNESSEN. [No. 1. 



Landet mere at vaere opfattet som et Udslag af et opbevaret 

 Kontagium. Imidlertid bemaerker dog Dr. Heimbech fra Lange- 

 sund i 1884, at visse Familier, uanseet Bosted og Flytning, 

 gjentagende angrebes med korte Mellemrum, og Distriktslaege 

 Jakob sen fra evre Romerike i 1860, at i samme Gaard, i t«t 

 ved hinanden staaende Bygninger og, som det syntes, under 

 samme hygieniske og lokale Forhold, Beboerne i den ene Bygning 

 angrebes, medens de i den anden forskaanedes, og det uagtet 

 begge Familier under Sygdommen faerdedes sammen. 



At enkelte Familier sserlig haardt har vaBret hjemsogte af 

 Difteri, fremgaar af flere Steder i Beretningerne. 



At forudgaaende ADginaer og Forkjelelser synes at disponere, 

 anferes enkelte Gange bl. a. af Th ore sen, 1 medens andre f. 

 Ex. Hansen 2 ikke vil tillaegge dette Moment nogen Betydniug. 



Derimod synes Antagelsen af en Disposition, der er grundet 

 paa Svaekkelse og visse Ernaeringsforstyrrelser, at have vtindet 

 flere Tilhsengere. 



Saaledes udtaler Greve, 3 at „daarlig Ernsering" i For- 

 bindelse med Skiddenfairdighed og slette hygieniske Forhold 

 disponerer, Thoresen, 4 at „sv<ekkede Individer, svagelige, usunde, 

 skrofulese Born med hovne Tonsiller og Tilbeielighed til Angina 

 maaske er mere udsat for Sygdommen end suude", og Heegh, 5 

 „at Individerne (i Distriktet) meget ofte vil findes at vaere svage, 

 septhaemiske, saa at Modstandskraften mod Sygdommen er ringe, 

 og Sygdommens maligne Udvikling. navnlig i septhasmisk Retning 

 i hei Grad begunstiges^. — 



Angaaende de hygieniske Forholds Indflydelse og den sociale 

 Stillings Betydning ligeoverfor Difteriens Optraaden foreligger 

 der en hel Raekke Bemaarkninger, som hidssettes. 



At Sygdommen ikke har skaanet de bedre situerede Klasser, 

 kan sees af felgende: 



