1888.] 



I 1829—1830 optraadte Sygdommen mest blandt de „kondi- 

 tionerede" Klasser i Grimstad. 1 



1846: Paa Toten angrebes med 2 Undtagelser blot Personer 

 i bedre Kaar. 



1859: Under Epidemien i Lillehammer og Omegn angrebes 

 i Byen oftere de bedre stillede Samfundsklasser, paa Landet 

 ofte de uheldigst situerede. 



1860. Akershus Amt: Sygdommen optraadte ligesaa 

 ondartet og udbredt paa terre, luftige Steder og i renlige Bo- 

 liger som i fugtige og smudsige. 



1861: Sygdommen optraadte paa Lillehammer hos 3 / 4 af 

 Familierne og ligesaa ofte hos de mere velstaaende som hos den 

 simple Klasse. 



1862: I Alstadhaug angrebes Mennesker i de forskjelligste 

 Livsstillinger. 



Talrigere er dog Beretningerne om, at slette hygieniske For- 

 hold og Fattigdom har virket begunstigende. 



1861 : Sygdommen herskede i indre Nordmere, i midtre Ind- 

 herred, Brenno og Finmarken mest i de fattiges Boliger. 



1862: Vestre Sondmere (Heegh): De slette hygieniske 

 Forhold bidrog vsesentlig til Sygdommens Ondartethed, navnlig 

 det kvalme Rum, hvor i Begelen den hele Familie tilbragte 

 N at og Bag, den almiudelige Urenslighed og den slette Kost, 



De angrebne inddeles i: 



1) Husmaend, i hvis Husstand angrebes 52 og dede 16 = 

 30 3 pCt. 2) Fiskere og smaa Jordbrugere, i hvis Husstand 

 ^grebes 232 og dede 44 = 44.6 pCt. 3) Gaardbrugere, i hvis 

 Husstand angrebes 20 og dede 3 = 15 pCt. og 4) Embedsmaend, 

 1 hvis Husstand angrebes 16 og dede = pCt. 



1 Regstuer, hvor Ventilationen er god, boede (bortseet fra 

 Enabedsmaendene) 87 angrebne, hvoraf dede 15 = 19.5 pCt, i 

 Loftsstuer boede 217 angrebne, hvoraf dede 48 = 22 pCt, 



Sletnaerede Personer, der boede i smaa Vaerelser, frembod 



8 ttoanevie's M.-B. for 1835. 



