1888.] DIFTERIENS F0REK0M8T I NORGE. 24* 



Forvgerrelse af Tilfaeldene. Men paa den anden Side fremhsever 

 han ogsaa. at der ikke mangier paa Observa tinner, sum synes at 

 vise, dels at Veirforandringer i det hele taget ingen Indflydelse 

 har, dels at Sygdommen forekommer ligesaa hyppig i den varme 

 som i den kolde Aarstid, og at Veirliget ingen Indflydelse hu 

 paa den allerede udbrudte Epidemi, ja at det fra tropiske Eg>u- 

 berettes, at den stigende Temperatur endog synes at befordre 

 Udviklingen af Epidemierne. Hirsch skitter heraf. at de me- 

 teorologiske Forhold ingen direkte Indflydelse bar paa Epide- 

 miernes Opstaaen og Udvikling, men medgiver, at de kan have 

 Betydning som praedisponerende Momenter, idet de gjer Individet 

 mere modtageligt for Sygdommen, enten ved en Irritation af 

 Slimbinderne i Svselget eller ved at indvirke paa de hygieniske 

 Forhold, bvorunder Individet lever. 



Til deime Opfatning slutter sig blandt andre Jacobi, 1 

 Liebermeister, 2 Eichhorst, 3 Baginsky 4 og Oertel, 8 

 ligesom ogsaa Knoevenagel efter sine Undersogelser fra 

 Scbwerin kommer til det Resultat, at ^Vetterscnwaukungen 4 - 

 ingen Indflydelse bar paa Infektionssygdommenes Opstaaen og 

 epidemiske Udbredelse. 



Andre Forfattere akcentnerer dog skarpt den koldere Aars- 

 tids og Veirligs Indflydelse, saaledes bl. A. Pappenheimer 7 

 °g Sann6, s der angiver, at af 1568 Tilfaelde, som i Lebet at 

 20 Aar var forekommet paa Hospitalerne i Paris, indtraf 

 30 pCt. i Maanederne Januar— Marts 

 25.8 - — April— Juni 



20 - — Jnli— September 



24.2 - — Oktober— December. 



Monti* har ved Sammenstillen af de i Wiens Stadsfysikat 



