1888.J Dli'TEBIENS FOREKOMST 1 NOBGE. 25<J 



1862. Indre Sendmere: Pludselige Temperaturforandringer, 

 isaer med kolde Vinde, syntes at foroge Tilfa&ldenes Hyppighed. 



1S62. Nordre Senjen: De fleste Tilfaelde indtraf under 

 kold Nordenvind i Juni og Juli. 



1864. Sendre Bergenhus Amt: Sygdommen syntes at staa 

 i paatagelig Forbindelse med de skarpe sydostlige og estlige 

 Vinde. 



1882. Stavanger Amt: Difteri og Strubehoste tiltog fra 

 Oktober samtidig med de indtraedende stajrke Vinde og Storm 

 fra Sydost med bidende skarp Luft. 



Fra enkelte Steder bemarkes det udtrykkelig, at Lokalitetens 

 sterre eller mindre Paavirkning af isaer estlige Vinde har havt 

 Betydning. 



Af saerlig Interesse er folgende Iagttagelser. der ogsaa om- 

 fatter Barometerobservationer : 



Under Namdalsepidemien 1860—1861 1 var Maanederne Juli og 

 August meget varme, hvorefter der kom lav Temperatur og paa- 

 faldende hei Barometerstand. Samtidig kom ogsaa udover Hesten 

 og Vinteren usaedvanlig jevne Ostenvinde. Et Dalstreg med et 

 kort og smalt Fjaerestreg, der begge var ualmindelig udsatte for 

 Ostenvinden, havde paafaldende mange og ondartede Tilfaelde at 

 opvise, medeus Sygdommen paa Gaarde. der laa gauske nser 

 disse Steder men i Ly for Ostenvinden, optraadte meget mildere. 



1882. Ibestad: Hele Hesten udover var der en usaedvanlig 

 stabil, hei Barometerstand og stadige, tildels estlige Vinde ; faldt 

 Barometeret. og der blev sydlig eller estlig Vind, iagttoges 

 _gjentagende, at Sygdommen aftog i Intensitet og. Extensitet. 

 indtil ved lieit Lufttryk det modsatte indtraf. 



Undertiden angives Sygdommen at vaere optraadt efter stark 

 Kulde, uden at denne ledsagedes af Vind, saaledes i 1848 i estre 

 Namdal, 8 i 1859 i ytre Sendfjord, i 1861 paa Toten, i 1861—62 

 i Alstadhaug. 



At mildt Veir skulde have nogen Indflydelse paa Epide- 

 miernes Udvikling angives i 1862 fra Hedemarken. 



