stillinger fra flere Lande og hentede fra en lsengere Aarrsekke, saa 

 de store Tal udjaevner Uregelmsessighederne i de enkelte Epidemier 

 og de enkelte Lokaliteter inden Landet, vil man kunne danne 

 sig nogen Forestilling om Sygdommens midlere Dedelighed. 



En saadan Statistik er leveret af Waern 1 for Sverige for 

 Aarene 1865—1880. Samraenholdes de i hele Riget for disse 

 Aar forekorane Tilfaelde af Difteri og Kroup med Dodsfaldene, 

 fremkommer en Dodsprocent af 24.6 pCt. 



For vort eget Lands Vedkommende vil det af Tabel IV a 

 og b sees, at den gjennemsnitlige Dodsprocent i Aarene 1867 

 —1884 har vaeret for Difteri: 12.2 pCt., varierende mellem 5.5 

 og 21.5 pCt.; for Kroup: 53.7 pCt., varierende mellem 41.0 og 

 63.7 pCt. For begge Affektioner tilsammen 21.6 pCt. 



Om dette Tal, der altsaa maa betragtes som Middeldodelig- 

 heden i Difteri for Norges Vedkommende, grupperer sig da Tallene 

 for Forholdet mellem behanrllede og dede i de forskjellige Epi- 

 demier. En Del af disse Forholdstal. der er hentede fra Epi- 

 demier, som noiagtig og indgaaende er observerede og beskrevne, 

 skal her hidssettes. Det vil af dem fremgaa. hvor varierende 

 dette Forhold ogsaa for vort Lands Vedkommende er: 



t Throndhjemsepid< 

 [ Altstadhaugepidei 



At Krouptilfaeldene i denne Sammenstilling har maattet tages 

 med for at frembringe et saavidt mulig reelt Virkeligbedsbillede, 

 vil efter den tidligere givne Udvikling vsere indlysende. Men 

 paa den anden Side frembyder netop denne Sondring mellem 



