326 



AXEL JOHANNESSEN. 



[No. 1. 



niindre end 3 Hypotheser om Aarsagen til de difteriske Lam- 

 melser. 1 



Nogle soger den i de perifere Nerver, i en Neuritis ascen- 

 dens(Leyden), 2 Senator, Charcot, Lorrain og Lepine). 

 Det pathologiske Experiment har oftere paavist Tilstedevaerelsen 

 af en saadan Neurit, i Ketning af hvilken ogsaa de Observatio- 

 ner peger, hvorefter Paralyserne vaesentlig eller udelukkende 

 har havt sit Saede paa den af den difteriske Proces angrebne 

 Side. 



Men imod Theorien kan indvendes, at man ogsaa finder 

 Svselgparalyse, hvor den difteriske Infektion er foregaaet gjennem 

 Vulnerations- eller Exkoriationssaar, at Paralyserne ikke ind- 

 finder sig under Betfendelsesstadiet eller efter de heftigste Til - 

 faelde, og at der af Trousseau og Till** 3 er observeret Til- 

 faelde af generel Paralyse, uden Paralyse af Svselget. Vistnok 

 anser Senator 4 disse Tilfaelde som beroende paa, at man har 

 overseet Svaelgparalysen, men herimod stiller sig igjen en Kaekke 

 af neiagtige Observationer. 



Man liar derfor grebet til den 2den Theori, der anser de 

 Forandringer, som paavises i de perifere Nerver, for afhamgige 

 af Affektioner af Hjernens og Rygmarvens Centra. Fremfor 

 alle har her Dejerene bidraget til Klarhed, idet han har 

 fundet Forandringer af inflammatorisk Natur i de forreste graa 

 Horn, Opsvulmning af Gangliecellerne,, Atrofi af Celleudleberne, 

 Undergang af Cellerne og Kjerneproliferation i Neuroglia. For 

 Theorien taler ogsaa, at man ofte finder Atrofi forbunden med 

 Paralysen. 



Er der Ataxi tilstede, maa man tsenke paa en lignende 

 Degeneration af de bagre Horn. Undertiden er der fundet 

 Blodextravasater i de nervose Centra. Duchenne opstiller 

 ogsaa en akut difterisk Bulbajrparalyse. 



DeD 3die Theori soger Udgangspunktet i Karsystemet, 



i Smlgn. Mendel: Zur Lehre v. den diphtherisch. Lahmungen. BerL Uin. 

 Woch. 1885, S. 190. Laache: 3 Tilfelde af generalised Lamhed efter 



