1888.] DIETERIENS FOREKOMST I NORGE. 327 



i Embolier, Tnromber, Bledninger, sekimdaere Emollitionsprocesser 

 i Centralorganerne. Den ferste, der synes at have gjort patho- 

 logisk-anatomiske Fund i denne Eetning, er Buhl, 1 som i et 

 Tilfaelde har seet, at Spinalnerverne paa Foreningspunktet raellem 

 de forreste og bagerste Redder var fortykkede og gjennemsatte 

 af Haemorrhagier. 



Senere har Oertel og Kleb's, som udtrykkelig bemaerker, 

 at de perifere Nerver i friske Tilfaelde er intakte, med flere 

 sluttet sig til denne Theori. 



Me u del indtager en Mellemsstilling, idet ban mener, at 

 Svaelglammelsen er betinget i en Neurit, medens de generalise- 

 rede Laralieder, Hemiplegierne o. s. v. kan skyldes Forandringer 

 i de cerebrale eller spinale Centra. 



Ogsaa Jacobi og Monti antager, at Paralyserne kan 

 have en forskjellig Oprindelse, dels skyldes Alteration af Kar- 

 systemet, dels Degeneration af Nerverne. 



At nu disse Forandringer i Kar og Nerver og Indvirkningen 

 paa de centrale Organer staar i et vist Forhold til Difteriens 

 Sygdomsspire, — derpaa kan vi ikke tvivle, men om denne virker 

 ved en Forplantelse fra Periferien langs Nerver (Senator) og 

 Karskeder, eller den gjennem Blodet direkte paavirker Organerne 

 (Jacobi) — derom er det vanskeligt at opgjore sig nogen 

 Mening. Det fortjener i denne Forbindelse at anmaerkes, at 

 Bois-Saris 2 har beskrevet en Epidemi af Difteri, som op- 

 traadte under 3 Former: 



a) Pludselig Paralyse uden Angina. 



b) Primaer Paralyse, efterfugt af difterisk Angina. 



c) Almindelig Difteri. 



Paralyserne indfinder sig i Almindelighed i Eekonvale- 

 scensstadiet, 2-4 Uger efter Anginaens Ophor. Dog kan de 

 ogsaa komme for. Saaledes har Trousseau observeret 1 Til- 

 faelde, hvor Lammelsen kom 3 Dage efter, at Membranerne i 



1 A. St. S. 359. 2 Citeret af Laache a. St. S. 117. 



