334 



[No. 1. 



Ligeledes bemasrkes fra Akershus Amt i 1861, at 2 Personer 

 fik Paralyse, uden at de havde bemaarket noget ondt i Halsen. 



Af betydelig Interesse er i denne Forbindelse folgende Ob- 

 servation af Heegh, 1 hvilken slutter sig til Bois- Saris oven- 

 for meddelte Iagttagelser: Paa Hero indtraf i December 1861,— 

 nogle Maaneder for den store Epidemi i 1862 brod ud, — 5 Til- 

 fa3lde af Difteri i samrae Gaard. Sygdommen begyndte med 

 Blefaroplegi og Dobbeltsyn, hvortil efter 1—3 Dage kom Smerter 

 og Belasg og senere ogsaa Lamhedssymptomer i Halsen, paa 

 hvilke Saaregenheder i Symptomfolgen Forfatteren har vaaret 

 fuldt opmaarksom. 



Hvad Tiden for Paralysernes Begyndelse angaar, 

 anferes det gjentagende Gange, at de begyndte i Rekonvale- 

 scensen, 2—4 Uger efter Sygdommens Opher, undertiden tidligere 

 (Namdalsepidemien) . 



T ho re sen 2 anforer et Exempel paa, at de er komne l 1 /*-" 2 

 Maaneder efter Sygdommens Begyndelse, og Steffens 3 et Til- 

 faelde, hvor de indfandt sig 6 Uger efter Helbredelsen. 



Som det af Tabellen vil sees, og som det allerede er be 

 maarket, forekommer de difteriske Paralyser i forskjellig HypP 1 ^' 

 hed under de forskjellige Epidemier. Det vil strax va?re paa- 

 faldende, at de allerfleste Beretninger om Epidemier, der felg es 

 af Paralyser, samler sig omkring den store Epidemi i Sexto - 

 Aarene, og vi er herved inde paa Spergsmaalet, om det kan 

 taankes, at Paralyserne i disse store og udbredte Epidemier bar 

 optraadt staarkere end baade for og siden. Det er nu af bety- 

 delig Interesse, at der for Bretonneaus og Maingeaults 

 Dage er observeret Lammelser efter Difteri her i Norge, i det 



l Norsk Magazin for Lagevidenskaben 1862, S. 464. 



