Om plan og Imposition i Thukydids grsske historic. 



Af 



P. N. estbyc. 



(Fremlagt i den historisk-filosofiske klasses made 27de jannar 1888 af hr Schjatt. 



Indledning. 



Den seldste grseske historieskrivning, der i umiskjendelig 

 tilslutning til den episke poesi udvikler sig i Lilleasiens sagnrige 

 stseder, kan tiltrods for de tilleb til en historisk kritik, som man 

 lejlighedsvis finder hos enkelte forfattere, navnlig Helcataios, 

 aldrig fuldt ud emancipere sig fra sin poetiske kilde. De spar- 

 somme rester af denne aeldste logografi berettiger os til at 

 antage, at den enkelte forfatter har ladet sig noie med at optegne 

 sin stammes mythiske traditioner i prosaisk form uden nogen 

 fremtrsedende straeben efter at udsondre af sagnet den historiske 

 kjerne, og at altsa deres fremstilling maa have svaret til 

 Qvintilians opfatning af historien som et poema solutum. Man 

 vilde vistnok fejle ved at sege grnnden til denne mangel pa 

 kritisk bearbeidelse af stoffet ndelukkende i de vanskeligheder, 

 som en sadan matte frembyde, eller i pietet ligeoverfor de 

 nationale traditioner. Til disse momenter slutter sig ogsa mere 

 eller mindre bevidst den trang til at idealisere virkeligheden, til at 

 give den poetiske sandhed fortrinet fremfor den historiske, som 

 overhovedet er ejendommelig for den helleniske opfatning og 

 begrundet i folkets kunstneriske art. Selv i den senere gjennem- 

 reflekterede tidsalder far denne trang udslag i verker, hvis 



