1888.] OM PLAN OG KOMPOSITION I THUKYDIDS GR.ESKE HISTORIE. 23 



nationalkampen med perserne, overgroet som den allerede var af 

 en yppig legendedigtning, i ydre og indre betydning stod tilbaga 

 for den krig, som det var hans formal at skildre. Det var her 

 ikke alene nationalstoltheden, som den trader os imede i Aristo- 

 phanes' komedier overalt, hvor det gjtelder at frembaeve de aere- 

 fulde kampe mod barbarerne, der evede sin virkning, men ogsa 

 den almenmenneskelige tilbejelighed til at forherlige fortiden pa 

 nntidens bekostning, som Thukydid selv gjer opmerksom pa. 1 

 Man ma alts& finde anferelsen af de rent statistiske data, hvoraf 

 krigens overvaeldende betydning fremgar, ogsa for den hele krigs 

 vedkommende fuldt motiveret. 



Hvad her er udviklet om de bemerkninger, hvori Thuhfdid 

 gjer opmerksom pa krigens betydning, gjaelder, om end mindre 

 handgribeligt, om hele forste bog. Knn med hele den pelopon- 

 nesiske krig som baggrund gjer den sig gjseldende som en i 

 saglig og kunstnerisk henseende motiveret indledning. Navnlig 

 er dette tilfaeldet med den sakaldte pentekontaeti kap. 89 — 118, 

 hvor forfatteren giver et overblik over udviklingen af Athens 

 magt i tiden mollem barbarernes fordrivelse og udbrndet af 

 den peloponnesiske krig. Det lader sig ikke benaegte, at denne 

 skildring vinder en ganske anden betydning som konstitutivt 

 element i det hele verk, n&r man kan se den i lys af den 

 attiske stormagts nndergang, end nar den nm opfattes som ind- 

 ledende bemerkninger til skildringen af en krig, som i ingen 

 henseende medforte nogen forrykkelse i de ledende staters ind- 

 byrdes magtfornold. Motiveret vilde den jo ogsa i dette tilfaelde 

 vaere som en pavisning af den virkelige grund til lakedaemoniernes 

 skinsyge, men den vaerdigere plads, som den indtager ligeoverfor 

 totalbilledet af den peloponnesiske krig, giver den ialfald en 

 plads blandt de indicier, som taler for en senere affattelse. 

 Og disse indiciers tal lader sig med lethed forflere. Kap. 50, 2 

 <erklaerer T hid if did, at soslaget ved Sybota var storre end noget 



1 a, 21 xaucep xov avfrpo'rcov s'v J jjlsv av tcoXs|xuj!. tov TCapo'v- 

 Ta ad [liyiaTov xptvo'vTwv, rcaucrapivov 8s xa apx^ta {xdXXov 



