1888.] OM PLAN OG KOMPOSITION I THUKYDIDS GB^ISKE HISTORIE. 25 



sa er denne formodning sa reserveret, at man feler, at Ullrich 

 selv kun har grebet til den som en nedhjelp. Stiller man sig 

 pa Ullrichs standpunkt, ma man dog forudsaette, at Thuh/did, 

 da han efter et decenniums forleb gjenoptog sit arbejde, ialfald 

 har gjennemseet den foregaende fremstilling, og dette gjennem- 

 syn ma have vaeret af en meget overfladisk art, nar han ikke 

 selv er bleven opmerksom pa angivelig abenbare indre mod- 

 sigelser, som andre kan pavise efter artusinders forleb. Sagen 

 bliver ikke syndeiiig bedre, ora man virkelig forudsaetter en 

 bearbejdelse, hvorved sterre eller mindre partier skal vsere ind- 

 skudt, nden at man pa mange steder kan indse nogen speciel 

 grund til en sadan indskydelse, medens de anstedelige steder 

 er blevet staende. Det naturligste vilde dog vaeret ferst og 

 fremst at bringe disse steder i samklaDg med den udvidede 

 plan, og man indser ingen grand til, at Thukydid, som nogle 

 har antaget, skulde have ladet dem blive staende til en even- 

 tuel sidste revision, al den stund man indremmer, at en bear- 

 bejdelse virkelig har fundet sted. 



Ogsa en betragtning af de almindeligere grimde ma altsa 

 fere til et resultat, som det er udtalt af Classen, at det thuky- 

 dideiske verk, som det foreligger for os, er frugten af en 

 gjennemgaende bearbejdelse af det under krigen samlede, mere 

 eller mindre udferlige materiale efter en faelles plan. Det vil i 

 det felgende blive opgaven naermere at ga ind pa denne plan og 

 dens udferelse i det enkelte. 



