1888.] OM PLAN OG KOMPOSITION I THUKYDIDS GK^SSKE HISTOBIE. 



dette synspunkt gjaelder det at holde sig for oje, at de gamles 

 historieskrivning bevaegede sig inden et snyevrere omrade end 

 den moderne. Hvad den behandler, er de offentlige sider af 

 samfundslivet i strengeste forstand, staternes ydre og indre 

 politik, og af personlighder beskjaeftiger den sig naesten ude- 

 lukkende med dem, der som krigere eller statsmaend har virket 

 for sit faedreland. Den antike historieskrivning har levnet os 

 fa notitser om litteraturens og kunstens udvikling og om de 

 ledende maends personlige livsforhold. Ferst i den alexandrinske 

 periode, da det offentlige liv havde raistet sin overvejende 

 betydning for den enkelte, begyndte man at ofre disse sider af 

 Andslivet saerlig opmerksomhed, uden at dog denne interesse har 

 afeat synderlige spor i den egentlig politiske historieskrivning. 



Vi har altsa at holde os til, at Thukydids verk vistnok er 

 og skal vaere en krigshistorie, men at den er anlagt med det 

 formal samtidig at give det vaesentlige, af hvad man pa den 

 tid fandt herte med til et billede af tiden. At disse to krav 

 kan forenes er begrundet i stoffets natur. I virkeligheden greb 

 kampen mellem de to stormagter og deres forbundne sa dybt 

 ind i hele den helleniske verdens liv, at en skildring af denne 

 periodes historie i alt vaesentligt ma falde sammen med den 

 peloponnesiske krig, og derfor er denne ogsa gjort til midtpunktet 

 i Thukydids fremstilling og begrunder dens indre enhed. 



At gjendrive de indvendinger, som Dionysius fra Halikarnass 

 gjer mod selve dette valg af stof, er fuldstaendig overfledigt. 

 Hans egne ord viser noksom, at han i sin opfatning af historien 

 ikke haevede sig over den politiske advokats standpuukt. 1 



Dion. Hal. Ep. ad Gn. Pomp. Ill, 4, pa*. 763 :< 'OJ>z ®qmx>- 

 hibi\; KoXep-ov h<x yodyu. x?> tootov offw xaXov o\rc« sutux^, 

 of paXiora piv oipetXs \J.r\ yevsjfta'., d bk p.^, v.x: 

 Xrjii-y] --xprhzUil; -)-o tmv ^'.y'.yvojjivMV -ryvo-rj jvTat. I det 

 f0lgende dadler han, at Tlmhjdid begynder fremstillingen med 

 ~A Ks;x'j?*Lxa. Efter han B mening burde heller Athens be- 

 drifter efter perserkrigene dannet udgangspunktet. Disse 

 finder han er behandlet 9rjXwf -;.),: xr. s£ eiciSpopvijc og over- 

 ser altsa, at de i Thukydids fremstilling knn har betydning 

 -om indledning til den egentlige skildring. Ligefrem letsindig 



