Det gjaelder at skatFe sig klarhed over, om vi i hans skildring 

 har at se det korrekte virkelighedsbillede, sora vi efter hans 

 egne udtalelser om hans forsknings samvittighedsfuldhed og den 

 strenghed, hvormed han kritiserer sine forgjaengere, 1 er berettiget 

 til at vente. 



Efter Dionysius' vidnesbyrd 2 var oldtidens dom om Thuky- 

 dids sandhedskjserlighed og upartiskhed sagodtsom enstemmig 

 anerkjendende. Cicero betegner ham (Brutus 83) som rerum 

 gestarum pronuntiator sincerus. Senere historikere, der har be- 

 handlet den samme periode, anferer ham som sin palideligste 

 kilde (Phi. NiUas 1, Cornelius Nepos Themistocles 9). Hos 

 S(illnst er den bevidste efterligning iejnefaldende. Bemerkningen 

 hos Josephus contra Apionem 3: rcoXXa hi xolI Oouxuo&t]? o£ 

 vjje'jtSo'iJLevof vizc tivwv xaT^yopstTai. xaixot Soxwv axpi ( j£3ra'nfjv 

 xolQ-' aurov faxoptav auyypa<p£tv vejer i sin fuldkomne ubestemthed 

 lidet mod disse vidnesbyrd. N&r man i oldtiden i verket har 

 sogt at finde en bestemt tendens, er man kommen til stik mod- 

 satte resultater. Dionysius ep. ad Gn. Pomp, finder, at Thuky- 

 did udhaever atheniensernes fejlgreb under krigen, medens han 

 derimod kun loselig berorer deres triumfer, og forklarer det 

 deraf, at han efter sin forvisning nserede nag mod sit fsedreland. 

 Den anonyme biograf beskylder ham ogsa for lakonismus. Pa 

 den anden side betegner scholiasten til <x, 10 og a, 22 ham som 

 athenophil. 3 



For den moderne opfatning, der pa historiens, som pa enhver 

 anden videnskabs omrade ssetter erkjendelsen af sandheden som det 

 hejeste, har Thukydids verk i det store og hele staet som idealet 



1 a, 22. 



- De^ Thuc. jud. pag. 824 . Map-cupei-cai hk xu avop ; . raya asv 

 'jtto irav-cwv 91X00-096^ T£ xai ^Tc'pwv, St U (XTQ, Twv ys zlzi- 

 axwv, 6'xi xai xirjc aX-riO^a?, ife x^v Caropfev 



(3ouAo'p.sO"a, jcXeforrj-j e'rcourjaaTo ^o'voiav .... avAeyxrcv oe 

 xai xattapav ryjv rcpoaipsaiv duo icavtoc 99-0'vo'j za ! . zdat]^ 

 xoXax£''a; 9uXaTT(.)v, aaXiara oe ev rat? izzpl tuv aya-'>ov 

 avopov YvorJiaic. Cfr. navnlig Lukian: De conscribenda historia. 



3 Lukian De conscribenda hist Kap. 38. Cfr. ogsa Marcellin 

 § 26: fyp*9« 8i,ou5' outo? (trods sin forvisning) ^V7|jixax(3v 

 rote 'AO"T J vz , 'o'.f aXXa 9 iXaX;/ ;">>;;. 



