1888.] OM PLAN OG KOMPOSITION I THUKYDIDS GR-SSKE HISTOEIE. 33 



TcpojoSou, der som statens finansminister i virkeligheden skulde 

 have indtaget en stilling som den atheniske symmachis president. 

 Valget af denne president og hans understatssekretaer o txvri- 

 Ypacpsu? Tjy? Stoixjyaew?, der foretoges hvert fjerde kv i forbindelse 

 med den store panathenaeerfest, skal hver gang have givet anled- 

 ning til heftig partitvist. Ferst i disse valgkampe og deres 

 resultat finder han forklaringen af angivelige uklarheder i Thu- 

 kydids fremstilling. Saledes finder han ikke skildringen i femte 

 bog af det politiske virvar pa Peloponnes efter afslutningen af 

 Nikias' fred forstaelig uden med disse valgintriger som baggrund. 

 Et gjennemfert fortielsessystem finder fremdeles Mifllcr-Striihhvj 

 i Thukydids behandling af de thrakiske forhold. Efter hans 

 mening var Thrakien under den usikre fred efter 421 athenernes 

 vigtigste krigstheater, medens man efter Thukydids fremstilling 

 unsegtelig far det indtryk, at der fra Athens side ikke gjordes 

 synderlig energiske anstraengelser for at vinde det tabte terrsen 

 tilbage. Thukydid giver kun lejlighedsvis korte notitser om en 

 eller anden bys frafald og beretter s, 83 om en tilsigtet expe- 

 dition, der pa grand af omstamdighederne ikke kom til udforelse. 

 Om disse notitser erklserer MiMer-Strubmg p. 467: „Es will mich 

 bedunken, als ob Thukydides bei seiner entschiedenen, sich durch 

 sein ganzes werk hindurchziehenden, immer vorhandenen, durch 

 den verlust von Amphipolis nur gesteigerten abneigung von den 

 dingen in Thrakien zu reden durch solche beilaufig eingestreuten 

 notizen sich so zu sagen mit seinem historischen gewissen habe 

 abfinden wollen. Denn magna est Veritas et pravalebit" . Denne 

 reservatio mentalis skal ikke blot findes i behandlingen af 

 Athens politik i Thrakien, men overalt, hvor Thuli/did af sub- 

 jektive grunde ikke vil sige sandheden. Idet forfatteren gar 

 videre, finder han det forunderligt, om Thukydid skulde vsere 

 bleven staende ved den blotte fortielse. „Es ware wunderbar, 

 wenn er nicht gelegentlicli weirer ginge. mid eine liicke, die durch 

 die suppressio veri entstanden war, durch eine phrase ausfullte, 

 am liebsten durch eine zweideutige, doppelsinnige wendung, bei 

 der er sich immer noch den trost geben kann, er habe in seinem 

 sinne die wahrheit gesagt, wenn er auch sicher vorher weiss, 



Vid.-Selsk. Forh. 1888. No. 3. 3 



