1888 ] OM PLAN OG KOMPOSLTION I THtJKYDIDS GR^SKE HISTORIE. 39 



graense, som skiller mellem historisk skildring og politisk pam- 

 phlet. 



Det bliver ved bedommelsen af Thuhydids objektivitet mang- 

 foldige momenter, som ma komme i betragtniug. For det ferste 

 er det klart, at forfatterens ydre livsstilling i mange henseeuder 

 matte lette bam anskaifelsen af det faktiske materiale, der ma 

 Sarnie grundlaget for enhver sandhedskjaerlig skildring af et 

 tidsrum. Ved sin fedsel tilherte ban Athens bejeste aristokrati. 

 Hans verk vidner noksom om en usaedvanlig andelig begavelse 

 og skarp iagttagelsesevne. Traditionen saetter, som bekjendt, 

 bans udvikling i forbindelse med Anaxagoras, Antiphon, Gorgias 

 og ProdiJcos. 1 Om man end betragter disse notitser ndelukkende 

 som fremkomne ved senere kombinationer, er de ialfald sand- 

 synlige, forsavidt som man af nans eget verk ma fa det ind- 

 tryk, at han med interesse og forstaelse har fulgt sin tids ande- 

 lige bevaegelser. Ingen har, som han, skildret de karakteristiske 

 traek i den tidsalder, som gik tilgrunde med krigen. Ved sine 

 forbindelser matte han vaere istand til i hejere grad end de 

 fleste at skaffe sig et indgaende kjendskab til de politiske for- 

 hold, og selv bar ban som praktisk statsmand og feltherre taget 

 virksom del i de begivenheder, som han skildrer. Hans senere 

 forvisning satte ham efter hans eget sigende istand til at ind- 

 hente oplysninger ogsa bos Athens fiender og matte bidrage til 

 at udvide bans politiske borizout. Disse antydninger er til- 

 str-;ekkelige til at vise, at Thuhydid i saerlig grad har kunnet 

 benytte alle de fordele, som letter arbejdet for den samtidige 

 historiker, og selv om vi ikke havde hans egne ord for hans 

 forsknings omhyggelighed, 2 viser studiet af hans fremstilling til- 

 sti iekkelig, at han ingen meje har sparet for at udnytte dem. 

 Pa mangfoldige steder er skildringen af lokaliteter sa nejagtig, 

 at den kun kan vaere bygget pa personlig iagttagelse. For 

 Attikas vedkommende folger dette af sig selv. Ligeledes er det 

 naturligt, at han viser sig vel orienteret i Thrakien, hvorfra 



1 Se 2 note til side 6. For Gorgias' og ProdiJcos' vedkommende 

 Marcellin § ^36. 



