1888.] OM PLAN OG KOMPOSITION I THUKYDIDS GR^ESKE HISTORIE. 69 



holden af de modtagne indtryk, der saetter ham istand til pa 

 ethvert punkt i tankerne &t forbinde de adskilte brudstykker. 

 Men Diony sins' kritik er dog ogsa pa dette punkt fuldkommen 

 ensidig, og de anvisninger, han giver til en rigtigere anordning, 1 

 vidner ikke om nogen synderlig forstaelse af opgavens art. Nar 

 han vilde have foretrukket en inddeling efter olympiader, er han 

 ikke opmerksom pa, at ferst Timaios bar benyttet en sadan, og 

 en topografisk anordning af stoffet i lighed med Herodots, sora 

 han ogsa anbefaler, vilde have omformet Thukydids verk fra en 

 fremstilling af den peloponnesiske krig til en raekke krigshisto- 

 riske skildringer fra et halvt snes forskjellige krigsskuepladse 

 uden samlet virkning. Diony sins har ikke i mindste made segt 

 at gjere sig det klart, hvorfor Thukydid trods vanskelighederne 

 dog har valgt sin egen methode. Den forklaringsgrund, som 

 ligger i, at selve det skildrede stofs karakter matte lette en 

 fremstilling efter de naturlige arstider, er allerede tilstraekkelig 

 papeget. Fremdeles er det klart, at savel betydeligere fore- 

 tagender pa en enkelt krigsskueplads, der kraevede et laengere 

 tidsrum for at komme til. afslutning, som betydningsfulde epi- 

 soder i den indre politik, f. ex. de 400's regjering, kun kan for- 

 staes i alle sine vekslende faser, nar de sees i den nejeste 

 sammenhaeng med den historiske situation overhovedet. Men 

 skal laeseren altid holdes a. jour med den samlede politiske og 

 militaere stilling, kan dette kun ske ved, at skildringen af lang- 

 varigere foretagender lejlighedsvis afbrydes. Men hvad der 

 saerlig mk fremhaeves ved denne methode, er, at skildringen 

 derved vinder i troskab. Vi hensaettes, savidt muligt, under 

 samme vilkar som den samtidige generation. Ligesom efter- 

 retningerne fra alle egne fjernt og naer. hvor de fiendtlige vaben 

 modtes, strommede ind pa denne, saledes rykker ogsa Thu- 

 kydids fremstilling i korte stadier fremad pa hele linjen. Den 

 er ikke en beskrivelse af det tilblevne, men en skildring af det 



De Thuc. jud. pag. 828. Dionysius kritik tiltrsedes af Utrict: 

 Charakteristik der antiken historiographie pag. 196. Modsat 

 opfatning hos Creutzer: Die hist, kunst der Griechen, 267, 

 Poppo prolegg. og de fleste Benere behandliuger. 



