1888.] OM PLAN OG KOMPOSITION I THUKYDIDS GRiESKE HISTOEIE. 81 



Med ikke mindre finhed er Kleon karakteriseret gjennem 

 sin tale y, 37—41. Thukydid gjer ham tiltrods for den mod- 

 bydelighed, hvormed lians aristokratiske natur reagerer mod det 

 plebejiske i Kleons vaesen, til noget mere end den ra og fejge 

 storpraler, som meder os i Aristoijliayies 1 karrikerede skildring. 

 og vi far gjennem hans fremstilling lettere for at forsta, at 

 Kleon umiddelbart efter PeriMes i et laengere tidsrnm kunde 

 lede et folk som det atheniensiske. Der udvikles i disse kapitler 

 en ikke ringe naturlig veltalenhed og en betydelig evne til at 

 tilegne sig og anbringe pa rette sted fraser, som liar vist sig at 

 gjere virkning. Navnlig klinger oftere PeriMes' vendinger igjen. 

 og fra PeriMes laner han ogsa den frimodighed, hvormed han 

 irettesaetter det suveraene folk. Men han nar dog ikke hejere 

 end til at blive PeriMes 1 karrikatur. Den anskuelse af Athens 

 stilling, som hos hans store forgjaenger er frugten af en lang 

 politisk erfaring og som han holder sine landsmaend for eje for 

 at mane dem til mod og offervillighed, anvendes af Kleon til at 

 besmykke en fejg og upolitisk grusomhed. Han giver sig skin af 

 den uafhaengige patriot blot for des virkningsfuldere at kunne 

 smigre folkets sletteste instinkter, og medens PeriMes altid holder 

 sig til sagen selv, soger Kleon med sofistisk forslagenhed pa 

 forhand at bringe eventuelle modstandere i en skjaev stilling 

 ved at underlsegge dem de smudsigste motiver. Han er en su 

 oia^aXwv. 



Thukydid fremferer i disse to personligheder fuldblods 

 repraesentanter for to epoker i Athens udvikling, og en lignende 

 modsaetning har vi for Spartas vedkommende i Archidamos med 

 hans forsvar for den gamle, betaenksomme og forsigtige politik 

 (a, 80—85) og eforen Sthenelaidas, der i sine fa ord a, 86 

 giver os et indtryk af den yngre, mere pagaende slaegt. 



Indirekte finder pa denne made gjennem de to folks reprne- 



selv kunde have sagt til PeriMe^ forsvar, hvad, han 0nskede : 

 1'xpvjv os y'a-jrov piv oxi ^ouXsTa'. rcspj. tcu av5p6? aTC09a{- 

 vsa{rai, T(5 8s xwouveu'ovu tou? towcsivou^ r.y.z %' ~r -■:/.: . : 

 T»£ opyrj? aTco&o'jvat. Xdyou^. TOUTO yap rv ttostcov tu jjttu.st- 

 <j&<xi pouXojiivo crjyypa9sl xrjv aXV[fre(.av. 

 Vid.-Sehk. Forh. 1888. No. 3. 6 



