86 P. N. 0STBYE. [NO. 3. 



historie ved siden af AntipJwns taler og maske det Xenophon 

 tillagte skrift Kipl 'Aa^vauov TcoXi-csiac er det aeldste litteraere 

 mindesmerke, vi har i attisk prosa. Sproget er endnu ikke 

 udforraet til den fine organisme, der snart, som hos Platon og 

 Demosthenes, gjer det til den smidigste form for tanken, snart 

 lader det daekke over det manglende tankeindhold. Der findes 

 ikke hos Thukijdid nogen afrundet periodebygning og ingen af 

 de tankefigurer, som var beregnet pa at vsekke tilborerens liden- 

 skab, og som de senere rhetoriske forfattere regnede for at 

 betinge talerens Ssivo'-ujc. 1 Indholdet kjsemper endnu med for- 

 raen uden altid at kunne overvinde den. 2 Men pa den anden 

 side er ikke sprogets betegnelser slidt gjennem brug og mis- 

 brug. Ord og vendinger har beholdt sin oprindelige friskhed og 

 betydningsenergi, og det er tilladt at lane poetiske ord 3 og ud- 

 tryk, som rammer semmet pa hovedet. Det er et sprog, som i 

 mange stykker er massivt, men egner sig fortrinlig som praeg 

 for ledige tanker, der endnu ikke er stykkede ud i skillemynt 

 og blevet hvermands ejendom. Og det er netop i dette tanke- 

 tunge 4 indhold med den skarpe logiske distinktion mellem begre- 

 berne, baret frem i en kort og fyndig form, hvori vi ser denne aeldste 

 veltalenheds vaesen. 5 Det er dens opgave ikke at overtale, men 



1 Marcellin § 56: xaTa 5s xij v o'.ocvoiav Touvavctov a.cyr^^ 1 ^ ^ 

 outs yap sipovsoai? outs xs'xpTjTai. 



2 At selv en grseker pa Dionysius tid havde vanskeligt for at 

 forsta mangt og meget hos Thukydid, ser vi af Dion. Hal. kap. 

 51, pag. 940: Euapi'fr^TOi yap T'-vl; sfoiv of ica'vTx Ta 

 xuo&ou autj^aXslv ouvajjisvoc, xat, ouY outoi X W P^ s'sW' 720 ^ 

 ypatxtJiaTix^ £via. Cfr. Cic. orator 930: Ipsse illsa contiones 



telligantur. Dionysius' strenge dom over sproget i talerne fulgtes 

 i almindelighed til slutningen af forrige arhundrede. Se navn- 

 lig indledningen til Reiskes tyske overssettelse af talerne. En 

 retfaerdigere opfatning kom f0rst tilorde med Poppo og Kreut- 

 zer: Die historische kunst der griechen. 

 8 Som sadanne regner Dion. Hal. Ep. ad Ammseum kap. 3, pag. 

 795 — 796 XG>Xy>7] TCplfffJeufftf, xaTa^ojy, ax^oov, 5wa(ouif-_ 



4 Dion. Hah De Th. jud. kap. 34: 9*'ps'. yap ocncs? ix ^Y*" 

 JtXoujiac arceipo'v xt XP%* voijpiaTov xat s'vO-ujxifjjj.aTuv rcspiT- 

 tmv xal £svuv xal TcapaSo'^ov. 



5 Cic. Brutus 7: Antiqvissimi oratores subtiles, acuti, brevea, 

 sententiis magis qvam verbis abundantes. 



