DR. INGVALD TTNDSET. 



[No. 4. 



Munchs tegning er mindre noiagtig med hensyn til bog- 

 stavemes former og indbyrdes afstande. Soileskaffcerne ved 

 begyndelsen af hver vsegs indskriftband er for pladsens skyld 

 i vor tegning noget forkortede mellem kapitaelen og rnurbandet. 

 De skra linier pa sidste sten af forste vseg og de lodrette 

 linier pa bandstykker fra de to andre vsegge antyder mser- 

 kerne (raenyrer) efter stenenes oprindelige tilhugning. Som 

 man ser, er bogstaverne idethele kun lidet gotiserede; skille- 

 tegn findes ikke mellem de enkelte ord; kun pa nogle steder, 

 tildels hvor der er en stands i sammenhsengen, er et enkelt 

 pnnkt anbragt; pa Munchs tegning sees flere punkter, end 

 der sikkert nu kan konstateres. D i laudem i fiarste linie 

 er anbragt over et stenhuggermaerke. Ill honore forekommer 

 almindelig i middelalderlige dedikationsindskrifter, hvor man 

 skulde vente in honorem. Sexto Kalendas ma forstaes: 

 Sexto die ante Kalendas. 



Tegningen plancheljll er udfort efter en gibsafstabning i universi- 

 tetets oldsagsamling og efter^mine optegnelser foran originalen. Ind- 

 skriftbandet har lidt ved forvitring, navnlig pa forste og tredie vseg. 



II. I overetagen af samrne Tcapel (pi. m, fig. 2).{ 



Pa de to vsegpiller mellem vinduerne pa ostvseggen; 

 gengivet pa vor planche III, fig. 2. Publiceret af 8ch0ning, 

 Domkirkens Beskrivelse (1762), p. 188; af P. A. Munch i det 

 Munch-Schirmerske planchevgerk, p. 29. 



Indskriften, med tidlige gotiske majuskler, ma med latinske 

 bogstaver omskrives: 



* NONAS • IANVARH CSECTIO \ H' ALTARIS I HO 

 NORE SCI STEPHI PTHOMRIS ; ET SCI OLAVI DEQORV 

 RELIQIS HABET IN ALTARI C CORPE DNT 



Dette ma oversasttes: 



Den femte januar (foregik) indvieberi af dette alter til 

 for den hellige Stephan, dm ferste martyr, og for den heUige Ohv, 

 af hvis relikvier der findes i alteret, tittigemed Herrens legenie. 



