XII. I St. Olavs lapel (pi. I, fig. 8). 

 Pa estsiden af nordre vindu i overetagen af kapellet pa 

 •estsiden af sondre skib. Jeg opdagede indskriften i 1868. 

 Gengivet pi. I, fig. 8. Buneindskriften ma med latinske bog- 



nikulas uarherineer . . . (r) 



Nikulas var her hide, da . . . 



Af skilletegn sees kun et (tvilsomt) puukt effcer rune 7. 

 Efter er sees overste del af 3 stave samt toppen af et r 

 eller b: nederdelen af disse tegn, samt hvad der kan have 

 staet derefter, mangier, fordi stenens overflade her er skallet af. 



Tegningen er ndfert efter mine optegnelser fra 1869, 1873 og 1887 

 samt efter min kalkering fra 1873 og mit gnidebillede fra 1887. 



XIII. Fra sydlige lapel red ottekanten (pi. I. fig. 2). 

 Den sten, hvorpa denne raneindskrift fmdes, blev i 1872 

 opdaget ..pa et af lijorm-rne af det sydlige kapelr _bogstaverne 

 stod op og ned; u stenen blev udtaget af muren og indie mmet 

 i videiiskabssrlskaWts oM-agsamling. livor den nu bevares. 

 Den blev forst publiceret i arsberetningen for 1872, p. 48 

 f., af K. Rygh: rigtigere afbildet pa vor pi. I som fig. 2. 

 Med latinske bogstaver ma indskriften gengives: 

 + guf> • og • liin : 'hhrltfi : olafr : kongr : kialpe : pa?im : 

 mane : er : pesar : ruiiar : racist : mepr : sinu : ha>ilalm . arnapar : 

 orpe • 



Gud og den hellige long Olav hjcelpe den mand, som tistede 

 disse runer. wed sin forh0ns hellige ord. 



Ordadskillelsestegn har vist vseret to prikker overalt; 

 flere steder sees nu kun en prik. Eegelnnessig gennemfort 

 er forskel mellem H. a og +. ae ; ligeledes stadig stungne runer. 



Om formen hiselgi jfr. Ark. f. nord. Filol. I, 170 f. 



Tegningen udfort efter mine optegnelser fra 1873 og 1887 samt efter 

 min kalkering fra 1*73 o- mit at'tryk fra 1887. 



