DR INGVALD UXDSET. 



[No. 4. 



XXVI. Udvendig pd 0stskibets smdre side. 

 I krogen mellem skibets ostre gavlvseg og ottekantens 

 nordre kapel, 5 skifter op fra sokkelen, star et stenhugger- 

 mserke, bestaende af et skratliggende kors med punkterede 

 ender, og derefter ranerne: d. e. fae. Straks nedenfor 



sii Mftfhiesen en linie med latinske bogstaver og majuskler, 

 indesluttet i en ramme, hvoraf kan keses begyndelsen: FIBIR ■ 



IOR Prof. Bugge ytrer: „Dette fae er inaske prses. 



indik. lste ps. ental af verbet fa i betydning shrive, skont 

 det er pafaldende at finde dette i sa sen tid. Mulig tor der efter 

 firir lseses ion (firir ion[s sal] eller lign.)? u Skulde fae 

 ikke kunne opfattes som 3 ps. prater, for fade, og da soin 

 subjekt derfor vaere at opfatte den mand eller det arbeiderlag, 

 hvem stenhuggermaerket betegnede? Og fa da vaere at op- 

 fatte: „udstyrede u , „beredte ved tilhugning" (stenen)? 



XXVII. Udvendig pd otteJcanten. 

 Pa nordre side af den strabepille, hvori St. Olavs brond 

 findes, star 2 skifter over sokkelen nogle mindre klare rune- 

 trak, hvorom professor Bugge udtaler: „Det er usikkert, om 

 runerne er ment som d. e. kori, skrevet bagvendt, d. e. 



mandsnavnet Kare, der bl. a. i en indskrift fra Gara kirke 

 i Thelemarken er skrevet kori. Skulde den tilsyneladende 

 rune efter ri kun vaere afslutningstegn?" 



XXVIII. Udvendig pd otteJcanten. 



Pa nordsiden star pa strabepillen naermest ostre kapel, 

 4 skifter over sokkelen, tydeligt runerne: mPHYIK, e. W 

 a mik, Gud ever mig. Sign. no. XXXII. 



XXIX. Udvendig pd vestre gavl. 



I samme felt som no. VII ovenfor findes i 5te skifte over 

 sokkelen efter Bergstmn runerne : *nRHr, hvad der ikke synes 

 at give nogen mening. Professor Bugge bem»rker: n Mon 

 *nRHT(R), hurnig(r), d. e. mandsnavnet Hyrningr." Mathiesen 

 kunde i jnni ikke finde disse runer. 



