1888.] INDSKE. F. MIDDELALD. I THRONDHJEMS DOMKIRKR. 21 



ved byggearbeiderne pa kirken. At sammenligne er ogsa en 

 stenliuggeriiidskrift pa en hjornesten ved Skjeberg kirke, 

 Smalenene (stein pamna gferpe botolfr steiiiuieistarae, N. 

 fornl. 4) ; ogsa denne sten, der desuden har et indhugget 

 menneskehoved, er indsat op og ned i muren. Flere lignende 

 stenhuggerindskrifter i Sverige, se Liljegren, Runurkunder no. 

 1639, 1676. Interessant er det, at i indskrifterne XXVI og XXX 

 synes stenhuggeren at have betegnet sit navn kun ved sit 

 arbeidsmserke. Flere af disse runeristere har abenbart mindre 

 tsenkt pa, at deres navne skulde lapses af andre besogende, men 

 mere tsenkt sig, at det skulde vasre sasrlig heldbringende at have 

 sine navne pa kirkens mure ; sign, saledes Ketils indskrift, no. 

 XVIII. No. XVII er vel ristet tilbedste for en and en? Sign, 

 runeindskriften pa en stolpe fra Ardals stavekirke i Sogn, som 

 professor S. Bugge keser: gu<5 hialpe per Drottu (arsberetn-irigeii 

 1868, p. 37). En noget egen stilling indtager no. XI; den er 

 jo af halv humoristisk indhold; med den kan sammenlignes 

 f. eks. en rune indskrift fra Vangs stavekirke i Valders (^Enrfride 

 shtr son itf Oh if slenit i UUeft'nyeren u ) og nidverset pa en ved 

 prsekestolen i Ardals stavekirke indstukken tra'piml (arsbt-rt-t- 

 ningen 1868, p. 30). Flere af indskrifterne, saledes XIV, XXHI 

 og XXIV, er vel bare rablerier, saledes som vi har det ved 

 flere stavekirker, f. eks. Hiterdal og Borgund (sign, arsberet- 

 ningen 1868, p. 34). Fra vore andre middelalderske sten- 

 kirker kender vi ikke noget til sadanne „graffiti u pa mure 

 og vsegge; de fleste, der frembyder sa jevne murflader, at de 

 matte indbyde til sadanne ristninger, star der med overkalkede 

 mure eller er ialfald ei i denne henseende blevne naermere 

 undersogte. Fra Utsten klosterkirkes vseg kendes dog en 

 lignende runeindskrift : Jjeder for Ranuith sja l- (N. fornl. 326); 

 i Stavanger domkirke haves et navn, ridset med runer pa 

 et trin i vindeltrappen i det nordre lille tarn mellem koret og 

 skibet (N. fornl. 795, hvor indskriften dog er feilagtig gengivet) ; 

 af en (nu tabt) runeindskrift fra muren af Halsno klosterkirke 

 haves ingen nyere afskrift (N. fornl. 368). 



