[No. 4. 



Indskrifben lober pa stenen* riade ucL iver Lings kanterne. 

 den forste del i to liriier pa stenens venstre side, anden del 

 i to og en halv linie pa Loire side; den ma omskrives: 

 HEE : HVILIE : ASGAVTEAVEE 

 EINI : BIDDIR : FIEIE : SAL : HANS 

 Pa koire side: 



+ JON : EEKIBYS' : GAF : DiENNA 

 STEIN : SEM : GVD : SIALFK : DA 

 KE : HONOM 



At oversaette: 



Her hrik-r A^iaut pa Yo re: heeler for Items sjerl. 



Jon erlcebislcqp gov clenne sfm, hvorfor Gud selv Unne ham. 



Verrini er utvivlsomt Vaere pa Strinden, der vides seiiere 

 at have tilhort erkestolen. se Aslak Bolts jordebog, p. 32; 

 Asgaut har da vel vseret en leilfending pa dette erkestolens 

 gods? Eller. som professor Rijgh trfeffende bemserker, han 

 kan netop have vseret den eier af Vsere, som testamenterede 

 garden til erkestolen. Den erkebiskop Jon, som har lagt 

 stenen, ma vsere Jon raude (1267—1283). 



Pa stenens flade er ndhugget et rigt udstyret kors. hvi- 

 lende pa en soile, ved hvis kapitel et par bedende hamder 

 strsekker sig op. og ved hvis fod der vokser rigt bladvatfk. 



Pa stenens ovre del lober tvert over folgende indskrift, 

 der viser, at stenen i begyndelsen af det 17de arhundrede 

 har vseret brugt panyt: 



Wnder clenne sten hviler gudfryetige kvinde • 

 Margrete • s • Mensis • wan Ravensborig som dode den 

 • 10 ■ innii anno 1610 Gud gifve hinder met alle Gudfl 

 wdvalde»en gledelige upstandelse. 



Hos Sehming i Domkirkens Beskrivelse, p. 209, omtate 

 en anden sten, dengang liggende „ostenfor kirkens store e 

 nordre dor", over Margareta Caspers D : S. Ments 

 Ravenborgs, som dode den 9 Januarii A 161° saiat 

 over Sara Ments D : S • Johan de Naagvers; dem* 



