1888.] INDSKR. F. MIDDELALD. I THBONDHJEMS DOMK1RKE. 57 



regelmaessig tildannet undtagen ved foden, hvor stenen er ra, 

 og utilhuggen ; den har derfor visselig vaeret reist ved enden 



0verst pa den ene flade er der tvertover linieret 6 par 

 linier; de to overste af de saledes dannede 4 cm. brede linie- 

 mellemrum er fyldte med majuskelskvifi : drsudt-n star der over 

 forste linies anden halvdel omtrent 7 bogstaver. 



Majusklerne er mindre godt tegnede, hele indskriften har 

 en noget eiendommelig (sen?) karakter, der ikke genfmdes 

 ved andre monumenter heroppe. 



Der kan laeses: 



DR i R * * * 

 hGR : IiVILIR i 

 DOTEQRSftVeiL 



De bogstaver, som star overst, skal sikkert laeses som 

 slutningen af ferste linie ; om det forste af dem har vaeret D 

 eller t) synes ikke bestemt at kunne afgores. Om det fol- 

 gende ord, der sikkert har vaeret fadersnavnet, skal laeses 

 RKRft, tor jeg ikke bestemt pasta; forste bogstav er sikkert 

 R, det folgende laeses bedst, som jeg har formodet, men stenen 

 er her overst temmelig forslaet. I anden linie sees intet 

 skilletegn; de 6 forste bogstaver udgor dog et tydeligt ord, 

 men resten skonner jeg ikke ; tvivlsomt synes af dem dog kun 

 det andet (liniens 8de) bogstav at vaere. Man skulde her 

 vente et tilnavn. Tredie sidste bogstav kunde ogsa laeses K. 



Professor Bugge bemaerker: „Sidste ord er vist at opfatte : 

 tc'iveil, ..syg i taeerne", tilnavn til Magnhild." 



Det hele bliver altsa: 



Her hvilir Ma.uniUlr I {anadotter taveil; Hvr hriler 

 Maqnhiltl R t nw dutter v den tasyge". 



36. Brudstyhker af 3 ligstene. 

 Tre fragmenter. der neppe har hort til samme sten. Det 

 storste, der er fundet nedsat som afvisersten pa kirkegarden. 

 er et hjornestykke; ovenpa sees ikke spor af figurer, om 



