1888.] INDSKB. F. MIDDELALD. I THRONDHJEMS DOMKIRKE. 



murene i ostre skib, et andet i jorden i vestre skib, et tredie 

 i muren mellem tarnet og vestre skib. 



Pa overfladen synes der at have vseret fremstillet en tro- 

 nende figixr under en bue; dog sees kun ubetydelige rester. 

 Indskriften har vseret anbragt pa en fas nmdt om; der er kun 

 levnet ubetydelige stumper, nemlig * RII : 0; pa et andet 

 fragment * EftG, pa et tredie * Q ': 6K; dette sidste stykke 

 er stserkt slidt i kanten. 



De ringe rester viser betydelig lighed med no. 13, men 

 kan dog ei have hert til denne sten. 



40. Tre brudstijkker of sten med majuskler. 

 Det storste stykke er af heire side, og pa en fas heses her: 



HRKRS : LOGO , hvoraf det forste ord vel ma vsere 



af navnet Gunnars. Det andet stykke er et hjorne, der ogsa 

 sees at have havt majuskler pa en fas om randen; det tredie 

 er af fladen og viser rester, vistnok af et kors. Alle stykker 

 viser forskellig grad af slidning, men synes at vaere af samme 

 stenart, hvilket ordner dem sammen, uagtet den omsta-ndighed, 

 at et ordadskillelsestegn, som skimtfs pa hjorncstykket, s} r nes 

 at have vseret forskelligt fra det pa ferste stykke, taler imod, 

 at de har hort til samme sten. 



41. Stykke af nederdehn af ligsten med majuskler (pi. XIII, fig. 3). 



To sammenhorende brudstykker af nederdelen af en lig- 

 sten, hvor man under en kleverbladformet bue ser en kmelende 

 bedende kronraget munk ; af indskriften pa en fas om randen 

 er kun levnet yderst lidet; tilvenstre sees ffi :, tilheire sees 

 S i OV * * (F)V *; det sidste kan have vjeret en variation af 

 en del af det ovenfor ved no. 13 og 17 omtalte vers: es qvod 

 fueram; dog er dette langtfra sikkert; af Q, V og R sees 

 her kun mindre dele, sa forslaede som stenens kanter er. 

 Marmorarten og figure rues stil bragtv mig forst til at t£enke 

 pa, at dette stykke havde hort sammen med overdelen no. 38, 



