62 



DR. INGVALD UNDSET. 



[No. 4. 



bogstaver er sa helt bevarede, at de sikkert kan heses; specielt 

 mangier altid deres overste del. Bevaret er stenens nederdel i 

 i en lsengde af 0.84 m., med en bredde af 0.63 + 0.50 m.; des- 

 uden er levnet to sfcykker af hoire og venstre hjorne, men disse 

 haenger ikke indbyrdes sammen og heller ikke med nederdelen, 

 sa at man ikke kan have nogen mening om, hvor meget af 

 stenen der mangier og om hvor stor den altsa har vseret. 



Indskriften har vistnok begyndt midt pa ovre smalside; 

 pa stykket tilvenstre sees foroven h<31, sa at indskriften vist- 

 nok har begyndt: + her : hvilir. Dette stykkes venstre side 

 er helt forslaet, sa intet af indskriften er levnet. 



Pli nederdelen tilvenstre kan sees: 



RS i RK2ISTK i HIHKR ! 00 i PROHftM • 



Nedentil: 



voo ; oa ; mm . . . ; 



Tilhoire: 



sazmvRGS ; oommsa : mklrbi 



Som alt naevnt er bogstavernes overdel omtrent altid helt 

 vsekslidt, sa at af den grund lgesningen er lidt usikker ved 

 flere af dem. Specielt gadder dette 5—1 fra enden i ferste 

 linie; i anden er lsesningen af bogstav 5 usikker, og kan 

 bogstav 7 maske heses R. I tredie linie er 15 visselig G, 16 

 lidt usikker om M; 18 kan ogsa lasses T (eller IjT med fselles 

 stav?) 



Pa stykket overst tilhoire er bogstaverne vanskelige at 

 lsese. Der synes at have staet: RIK i ORE ! SII og foroven: 

 . . . P . . i . — men de fleste bogstaver er usikre. 



Noget sammenhamgende lader sig neppe udbringe hera . 



Professor Bugge har om denne indskrift meddelt mig 

 gende : 



„Allerede [e]ns rausta finnr oc synes at vise, 



at udtrykket her i indskriften ikke er som i de ssedvanlige 

 gravskrifter. Det samme fremgar vel af scarungs minnisC- 

 Hvis nu ma . . . scarungs minnisc malrei . . er ngfclg 

 laest, sa at tre ord, som star feet sammen, begynder med 



