74 



DR. INGVALD UNDSET. 



[No. 4. 



viser med hensyn til indhugningen forskelligheder fra de 

 sidste to linier, der star lidt lsengere ned pa steuen og synes 

 senere tilfoiede. Ved de forste to linier er der linieret tvert 

 over stenen. 



Med sandsynlig supplering af det manglende kan der lseses: ' 

 + HEE [S HVI 

 LIE i B[IAE 

 NE : IV[AES 

 SUNTSfOPE 

 NOM 

 OKELIN 

 EYSTEIiD 



I nsest sidste linie liar i sidste bogstav ogsa venstre stav 

 faet en krumning omtrent som ved et (D, men det ma lseses 

 R, da her jo ei kan vsere tale om noget andet kvindenavB 

 end Elin. Sidste ord ma lseses: Eysteinsdotter, mod slut- 

 ningen skrevet forkortet. Suppleringen af navnet pa deu 

 bygard i Nidaros, hvor den dode har hert hjemme, skylder 

 jeg professor Bygh; det var jo klart, at B . . . ne Iv ... sun 

 i S . . . nom matte indeholde navnet pa en bymand, og 

 professor Rygh henviste da til Dipl. Norv. V, p. 140, hvor der 

 i aret 1345 nsevnes en gard i Nidaros af navnet i Sopenom, 

 der her passer fortrinlig. Det hele bliver at overssette: 



Her hviler Bjarne Ivarss0n i Sopen og Elin 0isteins<Mer. 



Kvinden, hvis navn senere er sat til, er sandsynligvis 

 Bjarnes hustru, der senere er afgaet ved doden og begravet 

 hos manden. 



Tegningen udfert efter fotografi sarat efter skizze fra hr. BergsMW- 



Ovenfor er nsevnt flere fragmenter, der vistnok ikke har 

 hort til de nummere, i hvis rammer de er blevne foreuede 

 (se no. 17, 33, 36, 37 og 40); forelobig ligger de til observation 

 uden at vaere indtagne i nummerrsekken. 



Kluwer 1. c, p. 12 og pi. 6 c, omtaler og afbilder et stykke 

 Af en ligsten med store majuskler, „som sikkerlig har tllll0rt 



