DR. INGVALD UNDSET. 



Af de ovenfor under anden afdeling meddelte indskrifter 

 far vi en ret god ide om, hvilket stort og skont materiale at 

 ligstene o. 1. der ved middelalderens slutning ma have exi- 

 steret i Throndhjems domkirke. Men som man ogsa vil have 

 seet: hvad der nu er levnet, er for en stor del ufuldstsendigt 

 og bestar kun i fragmented Og af de mangfoldige, ofte vel 

 rigt udstyrede ligstene, der uden tvivl har dsekket over mange 

 af de historisk bekendte maend, om hvem vi ved, at de var 

 blevne begravede her, er kun hoist ubetydeligt kommet til 

 vore dage. Ligesom kirken selv, der i sin glandstid med 

 hensyn til storrelse og pragt neppe har havt sin lige i Norden, 

 efter reformationen torn til at sta der som kun lidet mere 

 end en ruin, saledes ma ogsa dens rige udstyr af middel- 

 alderlige ligstene og gravmonumenter have lidt overordentligt 

 ved de ildebrande og odelaeggelser, som alt for reformationen 

 flere gange var gaet hen over den. Da nu reformationen var 

 indfort, blev der sa langtfra gjort noget for at bevare den 

 slags monumenter, at det vel meget mere ansaes for nsesten 

 fortjenstligt at fjerne og tilintetgore sadanne levninger fra 

 den papistiske tid. Vi kan da ogsa nu se, at ved op&relsen 

 af de store stottemure omkring ostlsengdens soilerader og under 

 sondre og vestre tarnbue, i slutningen af det 16de arhundrede, 

 blev talrige middelalderlige Ugstene ituslaede og anvendte 

 som almindelig mursten: som det foregaende har vist, er det 

 netop disse omstaendigheder, vi har at takke for, at mange 

 stumper er komne til os. Ogsa de folgende tider har vis^ 

 den storste mangel pa omhu ligeoverfor disse mindesmserker v 



