96 



DR. INGVALD TJNDSET. 



[No. 4. 



For nu s»rlig at se hen til Boskilde Domkirke, sa far 

 vi ligeoverfor de mange skonne gravstene, som her findes 

 fra minuskeltiden og den indtrsedende rennaissance, ligesom 

 overfor materialet fra Upsala fra det samme og folgende 

 arhundreder, og hvortil vi omtrent slet ikke har noget til- 

 svarende i vort land, et stserkt indtryk af, hvorledes der hos 

 os i det 14de arhundrede indtrasder en- periode af historisk 

 stilstand og tilbagegang. der vedvarer gennem Here arhun- 

 dreder; som alt for sagt afspeiler sig ogsa i mangelen pa 

 dette slags materiale vort lands afmagfc i disse tider. De 

 ringe levninger, vi har, tyder dog pa, at udviklingen hos os 

 ogsa i denne henseende nu helt fulgte i Danmarks spor; 

 navnlig bliver detfce tydeligt, hvor vi igen far et noget rigere 

 materiale af ligstene, i 16de og navnlig i 17de og 18de 

 arhundrede. J ) 



En ganske sserlig interesse har andagtskorset no. 16, se 

 p. 39—44. Til hvad der p. 43 nederst er anfort om endnu 

 bevarede minder om andagtskors kunde ogsa foies en hen- 

 visning til Nicolaysen: Eegister til selskabets skrifter, 1876, 

 p. 76, hvor der henvises til talrige endnu i vort land bevarede 

 kors af sten og tr», der vel for en stor del har vfflret slige 

 andagtskors; intet andet bevaret har dog indskrift. 



ferste kristne tid, hvor det sefvfelgelig kun star som et helligt tegn 

 med symbolsk betydning. Korsene pa de seldste (engelske og nor- 

 diske) stene har intet sadant fodstykke. Ialfald pa de norske stene 

 kan jeg i dette korsenes fodstykke og i deres med palmetter og lev- 

 vserk udstyrede ender og indre vinkler ikke se andet end ornamen- 

 tals udviklinger. — Loftier anferer 1. c, at man pa flere danske lig- 

 stene ogsa har et svaerd indhugget, som sa ofte pa de engelske 

 (sign, vor no. 33 ovenlbr). 

 * Endel mest fragmentarisk materiale kendes isser fra Oslo og Thrond- 

 hjem. Om udviklingen i Danmark i disse senere tider se Loftier 

 de citerede steder. 



