H. GEELMUYDEN. 



[No. 10. 



derhen stryger nemlig over den tykkeste Del af Byen, hvor der 

 i den kolde Aarstid ofte ligger en ugjennemtraeogelig Taage og 

 Keg. Af samme Grand bliver de lave Stjerner undertiden 

 usynlige, selv om Himmelen forevrigt er klar. Imidlertid har 

 denne Mire gjort god Nytte, isaer paa den Tid af Aaret, da 

 Solens Stilling ikke tillod Observation af lave Stjerner i Ost. 



Beregningen af Observationerne er udfert paa felgende 

 Maade Tages forelebig kun Hensyn til den midterste Traad, 

 saa kjendes Timevinkelen (t) af en Stjerne med given Deklina- 

 tion (5) i det Oieblik den passerer Traaden; beregnes deraf 



tg9o = tg8.sec* (1) 



saa er <p en desto mere tilnaermet Vaerdi af Polboiden, jo naer- 

 mere Traaden er ved forste Vertikal. Den geometriske Betyd- 

 ning heraf er, at man fra Stjernens Plads paa Himmelen, saale- 

 des som den foreligger bestemt ved den bekjendte Deklination 

 og Timevinkel, traekker en Storcirkel lodret paa Meridianen og 

 derved afmaerker Zenits Plads; er Stjernen ikke neiagtig i forste 

 Vertikal, men f. Ex. lidt sendenfor samme, saa faar man Zenit 

 lidt for langt fra Polen, altsaa Polheiden lidt for liden; omvendt, 

 hvis Stjernen er nordenfor ferste Vertikal. 

 Om man heller vil, kan man beregne 



sin (<p o — 5) = 2 sin 90 cos 8 sin 2 ^ 

 hvor paa heire Side en tilnsermet Vserdi af 90 vil v*re tilstraek- 

 kelig, naar Deklinationen er lidet mindre end Polheiden. Den 

 geometriske Betydning heraf eller af den ensbetydende Ligning 



sin 90 cos 5 cos t — cos cp sin 8 = 

 er, at man fra Stjernens bekjendte Plads afssetter en Bue paa 

 90° og derved afskjaerer Nordpunktets (eller Sydpunktets) Plads 

 i Meridianen. 



