1888.]- POLH0IDE-OBSERVATIONER I F0RSTE VERTIKAL. 19 



tallet; da dette som Regel er clannet af 8 Indstillinger (4 fer og 

 4 efter Indstillingen paa Midttraaden), saa bliver den sandsynlige 

 Usikkerhed ved Middeltallet ±0."3; da endvidere Usikkerheden 

 ved Indstillingen paa Midttraaden er forsvindende, og Collimations- 

 feilen er den halve Differens mellem to saadanne Bestemmelser, 

 saa bliver Usikkerheden ved samme gjennerasnitlig =b 0."2. 

 Dette er naesten neiagtig det samme som i Slutningen af forrige 

 Afsnit fandtes for Usikkerheden ved den af en Stjerne bestemte 

 Collimationsfeil. 



Imidlertid er der en Bemserkning at gjore ved Sammen- 

 ligningen af de Vaerdier af Collimationsfeilen, som Andes paa 

 disse to forskjellige Maader, paa Grund af den tidligere naevnte 

 optiske Mangel ved Kikkerten. Da nemlig det observerede 

 Punkt ved en Zenitstjerne er det staerkeste af Billedets to Lys- 

 punkter, hvilket ligger lsengst fra Objektivet, ved en lav 

 Stjerne derimod hele Lysbilledets Tyngdepunkt — og ved Miren 

 forsvinder natnrligvis ogsaa Billedets Dobbelthed — saa maa 

 Collimationsfeilen blive lidt forskjellig, eftersom den bestemmes 

 ved en Zenitstjerne eller ved Miren. Taenker man sig nemlig 

 ved en Zenitstjerne, at Tiden ikke noteres ved Passagen af det 

 lyseste Punkt, men ved Passagen af et Punkt, som ligger iinellem 

 begge Lysmaxima, altsaa nsermere Objektivet, saa vil Resaltatet 

 blive det samme, som om man, med Bibehold af det lyseste 

 Punkt som Observationsgjenstand, havde forskudt hele Filament- 

 nettet i Retning fra Objektivet, altsaa foreget Collimations- 

 feilen. Felgelig kan det paa Forhaand ventes, at Collimations- 

 feilen findes lidt sterre ved Hjelp af Miren end ved 

 Hjelp af en Zenitstjerne. 



Dette synes ogsaa at stemme med Erfaringen. Nogen .ab- 

 solut samtidig Bestemmelse paa de to Maader kan naturligvis 

 ikke opnaaes, og Forandringerne foregaar, som kan sees af Tab. 

 A og B, stundom ret hurtigt; men da der ofte er foretaget 

 Bestemmelser med kort Tids Mellemrum, har jeg dog ved at 

 iuterpolere mellem de af Stjernerne fundne Vaerdier (Tab. A) 

 kunnet tilveiebringe 28 Sammenligninger i Tiden Februar— Sep- 

 tember 1887, hvoraf fremgaar, at naar c' er den ved Miren 



