34 



nosemasjukdomen. Majsjukan är, fortfarande enligt Zander, att be- 

 trakta som en följdsjukdom af nosemasjukdomen, om icke direkt så 

 indirekt framkallad af Nosema apis. För denna sin åsikt, som saknar 

 h varje spår af experimentell beviskraft, har Zander fått uppbära en 

 mer eller mindre skarp kritik af Bahr (3), Hein (13), Maazen (18, 19) 

 m. fl. Praktiska biodlare ha jämväl funnit teorien oförenlig med 

 sina iakttagelser (se exempelvis Holm 15). 



Om sålunda Zandek genom sin teori icke kommit sanningen när- 

 mare med afseende på maj sjukans e tiologi, har han dock i sina 

 undersökningar visat ohållbarheten af sådana påståenden som dessa, 

 att förorenadt vatten, pollen från vissa växter e. d. skulle ge upphof 

 Lill sjukdomen. Härmed har han emellertid icke bragt ur världen 

 den uppfattningen, att sjukdomen är en förgiftning. Sjukdomssymp- 

 tomerna äro alltför tydliga för att detta skulle kunna bestridas 

 Vad som i första hand framkallar förgiftningen, har emellertid varit 

 en öppen fråga, alltsedan det blef klart, att förorenadt vatten, pollen 

 o. d. icke kunde sättas i etiologiskt sammanhang med sjukdomen. 



Den, som sett verkningarna af utfodringsförsök med patogena 

 mögelsvampar på exempelvis kaniner eller marsvin, blir slagen af 

 de symptomatiska likheterna mellan denna mögelsvampsförgiftning, 

 experimentellt inducerad, och majsjukan hos bin. Djuret blir först 

 onaturligt lifligt. Sedan följer ett stadium af stark depression. Mat- 

 lusten försvagas, temperaturen sjunker, och djuret stapplar fram på 

 ostadiga ben. Till slut orkar det icke hålla sig uppe längre; om del 

 lyckas resa sig, släpar det bakdelen, som tydligen är förlamad, 

 faller gång på gång på sidan, kastar hufvudet bakåt och flåsar 

 hörbart. En medelstor dosis af Aspergillas fumigatus dödar en kanin, 

 vägande 270 gr. inom 48 timmar, (se härom Turesson, 24). Vid 

 företagen autopsi visar det sig, att de sålunda förgiftade försöks- 

 djuren hafva magsäcken och groftarmen starkt uppsvällda och full- 

 proppade af osmält foder. Äfven urinblåsan är abnormt uppsvälld. 



Som Gosio (12) och efter honom Alsberg och Black (1, 2) hafva 

 visat, beror detta sjukdomstillstånd på i mögelsvamparna förefint- 

 liga fenolämnen, hvilka verka förlamande på nervsystemet. Det 

 lyckades de sistnämnda forskarna att från utsöndringsprodukterna 

 af Penicillium puberulam och P. stoloniferum kemiskt isolera tvenne 

 nya fenolsyror, penicilliumsyra och mycofenolsyra, af hvilka den 

 förra visade sig i hög grad toxisk. Typisk fenolförgiftning resulte- 

 rade vid injektion af denna syra i kaniner, marsvin, hundar, möss 

 och grodor, hvarvid förlamningen visade samma karaktär som den 



