.) 



dalen, efter livad jag själf kimnal konstalera, förekommer — inga- 

 lunda sällsynt! — så pass långt norrut som vid Lilleelvedal (vid 

 (>2°10'), syntes mig en viss möjlighet föreligga, att S. daphnoides 

 också skulle kunna uppträda i Trysil. 



Den 30:de juni anlände jag till Nybergsund i Trysil och företog 

 omedelbart en så noggrann undersökning af älfstränderna därstädes, 

 som tiden medgaf. Från Nybergsund följde jag sedan älfven norrut å 

 en mer än 2 mil lång sträcka till Jordet, hvarest jag nödgades lämna 

 Trysilälfven för att öfver Rena återtaga min afbrutna järnvägsresa 

 till Röros. Resultatet af mina sålunda anställda forskningar efter 

 S. daphnoides blef emellertid helt och hållet negativt. Hvarken af 

 denna art eller 5. triandra fann jag minsta spår, trots att strän- 

 derna i regeln voro af en för S. daphnoides synnerligen lämplig be- 

 skaffenhet och mångenstädes fullt likartade med dem i Värmlands 

 mellersta och södra Älfdal. På liera ställen iakltogos såväl låga 

 öar som Hacka sandstränder, där S. daphnoides gifvetvis borde 

 trifvas förträffligt. Visserligen var där ingen brist på större och 

 mindre strandsnår, men dessa utgjordes hufvudsakligen af S. lappo- 

 num, S. phylicifolia och S. nigricans med inblandning här och där 

 af S. pentandra samt S. hastata; bakom och ofvanom dessa snår- 

 skikt af viden höjde sig björk, al och ibland, ehuru mera sällan, 

 asp och hägg. Men Salix daphnoides var och förblef osynlig. Innan 

 jag lämnade Trysil, sökte jag på skilda håll förskaffa mig upplys- 

 ningar, huruvida möjligen växten blifvit sedd i trakten eller längre 

 norrut. En person, som under en följd af år öfvervakat llottnings- 

 arbeten i Trysilälfven och som påstod sig väl känna stränderna 

 ända upp till Faemund, förklarade kategoriskt, att någon pilart af 

 det slag ( = S. daphnoides) jag beskref för honom, ej linnes i Trysil- 

 dalen. 



De misstankar om obelintligheten af Salix daphnoides i Trysil, som 

 småningom väckts hos mig, särskildt efter mitt andra besök i Norra 

 Finnskoga 1911, vunno härigenom i styrka. Att emellertid af en 

 undersökning, hvilken omfattat blott en mindre del af det stora 

 Trysilområdet, genast draga den slutsatsen, alt arten alls icke exis- 

 terar härstädes, vore ju skäligen förhastadt. Från Jordet upp till 

 Faemund är afståndet omkring 6 mil och såväl inom denna sträcka 

 som möjligen äfven å Föemunds stränder — vidsträckta sandmoar 

 lära förelinnas särskildt vid sjöns södra ände skulle S. daph- 

 noides kunna tänkas växa. Några ytterligare undersökningar i 

 dessa trakter har jag emellertid ej kunnat själf företaga. I stället 



