65 



något glesare, som ju ofta kan iakttagas i sydsvenska Calluna-heåar , 

 så blir det snart omöjligt att skilja de båda associationerna åt. 

 Strängt taget skulle man ju alltjämt kunna tala om ett formations- 

 komplex, men de olika associationstläckarna ha nu blifvit så små 

 och inväfda i hvarandra, att det i praktiken blir nödvändigt att 

 sammanslå dem till en association. Man måste i detta fall liksom 

 alltid komma ihåg, att de synekologiska enheterna ej äro några 

 absoluta begrepp, utan blott medel att så lätt och tydligt som möj 

 ligt ge en bild af växttäckets sammansättning. 



Strängt logiskt sedt måste ordet formationskomplex i likhet med 

 »bestånd» anses beteckna endast den på en viss begränsad lokal 

 förefintliga vegetationen. Liksom likartade bestånd kunna samman- 

 fattas till ett rent abstrakt begrepp association, kunna naturligtvis 

 de likartade formationskomplexen sammanfattas till motsvarande 

 abstrakta enheter, formationskomplextyper. Vid vegetationsbeskrif- 

 ningen måste naturligtvis formationskomplexen sammanföras till 

 dylika typer. I detta sammanhang bör det måhända påpekas, att 

 jag i likhet med alla andra författare gör mig skyldig till en liten 

 ologiskhet vid användningen af ordet association; strängt taget kan 

 ju en association lika litet som en formation förekomma i naturen. 

 När man vid vegetationsbeskrifningen talar om en association, un- 

 derförstår man i själfva verket ett till denna association hänförligt 

 bestånd. 



Vid formationskomplextypernas benämning blir det ofta mest 

 praktiskt att låna termer från ståndorten, därvid dock väl bör ihåg- 

 kommas, att termen i sin nya användning principiellt ej gäller 

 ståndorten, utan det på ståndorten förefintliga växttäcket. Orden 

 blockstrand, alfvar, karst, »fjeldmark» (Ostenfeld 1908 p. 990) kunna 

 t. ex. mycket väl användas som namn på formationskomplextyper, 

 ehuru de strängt taget syfta på själfva de resp. ståndorterna. 



Formationskomplextyperna kunna naturligtvis äfven de grupperas 

 efter sin inbördes släktskap. Att för alla dessa grupper tillskapa 

 ännu liera termer torde emellertid vara ganska öfverflödigt. 



Formationskomplexbegreppets fördelar komma kanske allra klarast 

 till synes, då det gäller växtfysiognomisk kartering af ett område. I 

 de flesta fall blir det gifvetvis formationskomplextyperna, som man 

 bör inlägga på kartan. Inläggande af associationskomplex, forma- 

 tioner eller associationer torde endast kunna ske i mycket sällsynta 

 fall eller vid kartläggning i mycket stor skala. På hittills publi- 

 cerade vegetationskartor har man vanligen betecknat ett områdes 



Svensk Botanisk Tidskrift 1917. 5 



