66 



vegetation genom att inlägga en på ifrågavarande område mer eller 

 mindre tydligt dominerande formation eller association, fullständigt 

 bortseende från alla andra mer eller mindre rikligt i mosaiken in- 

 gående associationer. 



Regioner. 



Region är en i naturen förefintlig sammanslutning af 

 formationskomplex till en växtgeografi sk enhet. 



Ordet region har hittills inom växtgeografien användts i de mest 

 skiftande betydelser. Det torde också i själfva verket vara mest 

 praktiskt att ej alltför fast definiera detta begrepp, utan (analogt 

 med facies) använda det i alla de fall, då man är i behof af en 

 sammanfattande enhet för en naturlig sammanslutning af forma- 

 tionskomplex, oberoende af de orsaker, som betinga och afgränsa 

 sammanslutningarna. Jag vill sålunda, åtminstone tillsvidare, an- 

 vända begreppet region såväl för de af höjdskillnader betingade 

 vegetationsafdelningar, som vi i vårt land sedan gammalt kalla 

 >regio alpina» och »regio subalpina» och för hvilka de schweiziska 

 växtgeograferna infört termen »Stufe», som för de af rent klimatiska 

 olikheter betingade vegetationsafdelningar, som man likaledes sedan 

 gammalt kallat t. ex. Ilex- region en, Erica cinerea-regionen, ekregio- 

 nen etc, därvid dock framhållande, att många af detta senare slags 

 regioner ingalunda äro fullt naturliga vegetationsregioner, utan sna- 

 rare kunna betecknas som underafdelningar af florområden. Lika- 

 ledes vill jag som regioner beteckna de af hafsvattnets och det i 

 luften kringsväfvande hafssaltets inverkan betingade vegetationsaf- 

 delningar, som kunna urskiljas vid våra hafskuster. 



Vid en vegetationsbeskrifning af ett större område bör man enligt 

 min åsikt ej sammanblanda de naturliga regionernas växtsamhällen, 

 utan behandla hvarje region och inom denna hvarje formations- 

 komplextyp för sig. Genom denna trefaldiga indelning af de na- 

 turliga vegetationssammanslutningarna torde man vinna en ganska 

 klar öfverblick öfver områdets vegetation ej blott beträffande de- 

 taljerna, som vid den fysiognomiskt-systematiska grupperingen, utan 

 äfven beträffande de stora dragen. Ofta kan det för en växtgeograf 

 vara omöjligt att ge sig in på en närmare detaljanalys af växtsam- 

 hällena, t. ex. då han blott har tillfälle alt hastigt genomresa ett 

 större område. I ett sådant fall kan han genom att blott i korthet 

 beskrifva de förefintliga regionerna, formationskomplexen och de i 

 dem ingående formationerna samt eventuellt gifva en och annan 



