Svensk Botanisk Tidskrift. 1917. Bd. 11, h. 1. 



DE NORDEUROPEISKA HAFVENS 

 VÄXTREGIONER 



AF 



RUTGER SERNANDER 



Till algregionernas historik. 



Det kan förefalla ganska öfverflödigt att i en uppsats som denna 

 om den marina vegetationens regionfördelning i de nordiska hafven 

 tynga framställningen med ett till synes så utnött inledningskapitel 

 som en historik öfver, huru algvegetationen i dessa och andra haf 

 i den äldre litteraturen behandlats från regional synpunkt. 



Jag gör del emellertid af det skäl, att min uppfattning af huru 

 forskningen på detta område verkligen utvecklats och om livar man 

 har att söka de arbeten, som lagt grunden för den modärna upp- 

 fattningen af hithörande problem, är genomgående olik föregående 

 framställningar. 



Dessa framställningar göra J. G. Agardh (Novitise Florai Suecise 

 183G) till den förste, hvilken indelade algvegetationen i skilda regio- 

 ner, Örsted (De regionibus marinis 1844) till den förste, hvilken 

 vid en sådan indelning tog hänsyn till ekologiska faktorer, och 

 Kjellmans indelning i litoral, sublitoral och elitoral (Die Algen- 

 vegetation des Murmanschen Meeres 1877 och Algenregionen und 

 Algenformationen im Skager Rack 1878) som såväl den, hvilken i 

 mera utsträckt måttstock beaktat dessa ekologiska faktorer, som 

 den, hvilken med några smärre modifikationer skulle legat till grund 

 för senare forskares arbeten på detta område. Det vore lätt att 

 citera en mängd exempel härpå ur den svenska, norska, danska, 

 finländska, tyska och amerikanska algologiska eller växtgeografiska 

 litteraturen. 



Jag nöjer mig först med att bland dem som företrädesvis studerat de 

 skandinaviska kusterna citera tre, tagna på måfå, de två första häm- 



