77 



på »fundus maris», som tydligen är elt omfattande kollektivbegrepp. 

 Eli tor alens algvegetation var honom fullkomligt okänd. Men 

 märkas bör, att ännu i dag kännedomen om undre delen af sublilo- 

 ralen är mycket bristfällig, och att elitoralen egentligen mera är en 

 konstruktion än en syntes af exakta observationer. 



Det var på synnerligen omfattande och grundliga undersökningar, 

 som Wahlenberg kunde göra denna sin bältesindelning. Vid hvar 

 och en af de stora resorna 1800, 1802 och 1807 uppsökte han is- 

 hafskusten. År 1802, då han tillbragte så godt som hela våren 

 och sommaren vid Finnmarkens kust, studerade han särskildt »Li- 

 chenes in scopulis denudatis maris». Sina största samlingar af 

 dess alger gjorde han vid Kjärringön maj och juni 1807. 



Det bör också betonas, att Flora Lapponicas skarpsynte skapare 

 med denna erfarenhet om den nordiska hafsvegetationen ej nöjde 

 sig med den nyss refererade allmänna öfversikten af växternas för- 

 delning. 



För de enskilda alg-arterna ger han noggranna upplysningar om 

 deras växtsätt, genom hvilka man ytterligare kan utbygga denna 

 koncentrerade framställning. Endast ett exempel. Han visar, som 

 senare forskare från olika områden varit i tillfälle att bekräfta, att 

 flere sublitorala alger kunna finnas i litoralen, men i edafider, som 

 vid ebben äro fyllda af vatten: »in scrobiculis et recessubus litto- 

 ralibus aqua marina semper repletis nec sub reflexu maris eva- 

 cuatis.» 



Liknande upplysningar stå att inhämta under framställningarne 

 af de enskilda arternas uppträdande bland hafsstrands-lafvarne. Vid 

 ett föregående tillfälle (1912) har jag framhållit, huru man af notiser 

 om de resp. formernas förekomstsätt, meddelade dels i Flora Lap- 

 ponica, dels hos Acharius i hans Supplementum till Methodus Li- 

 chenum, kan få flere notiser om utbildningen af den supralitorala 

 och maritim t-ornitokoprofila vegetationen. Så äfven för epilitora- 

 len — om denna term längre fram — som i Wahlenbergs ter- 

 minologi uttryckes med »juxta litora maris» eller »in scopulis 

 marinis.» 



Äfven algernas horizontala fördelning söker han utreda. Han får 

 4 zoner: 1) Sinus in tim i maris. 2) Sinus ver sus pelagum. 

 3) Promonioria. 4) O ra? ex ti mas. En sammanfattning af sin 

 åskådning härutinnan gör han under sin Ulva compressa (Entero- 

 morpha intestinalis och compressa) p. 508: »Hab. in summis lit- 

 toribus ad intimos angulos sinuum pra?cipue juxta fluminum et 



