82 



Forbes' regionindelning, som 1859 ingick i den efter hans förtidiga 

 död af Godwin-Austen utgifna, af Forbes påbörjade Natural History 

 of European Seas, utöfvade ett stort inflytande på den marina forsk- 

 ningen. 



Under intrycket af densamma, 1843 utsträckt till östra Medelhaf- 

 vet, och Örsteds De regionibus marinis af år 1844 utformades det 

 mest omfattande verk öfver ett hafsområdes regionala utbildnings 

 som någonsin sett dagens ljus, Lorenz' märkliga Physicalische Ver- 

 hältnisse und Vertheilung der Organismen im Quarnerischen Golfe r 

 Wien 1863. 



I detta arbete fastställdes med minutiös noggrannhet djurens och 

 växternas regionala och synekologiska fördelning. För hvarje region 

 utredas så exakt som möjligt de fysikaliska faktorer, som kunna 

 inverka på de organiska varelserna i de samhällen, som af dem 

 bildas. Dessa samhällen beskrifvas intimt, ståndort efter ståndort — 

 man tänker ofrivilligt på att samtidigt med Lorenz en annan öster- 

 rikare, A. Kerner, arbetar med sitt lands terrestra vegetation och 

 just 1863 framlägger sina resultat i ett annat klassiskt verk: Das 

 Pllanzenleben der Donaulaender. 



Vi kunna emellertid ej här närmare ingå på denna Lorenz' stor- 

 slagna bok, utan anföra endast hans regioner och deras begränsning: 



I. Supra-Litoralregion. »Die Algenvegetation beginnt unter 

 gewissen Verhältnissen schon ober dem Spiegel der höchsten Fluth». 



II. Auftauchende Lit o ralregio n. »Verticale Ausdehnung: 

 Zwischen Fluth- und Ebbespiegel; also durchschnittlich zwei Fuss ». 



III. Untergeta uchte Li toralregion. »Verticale Ausdehnung: 

 Von der durchschnittlichen Ebbegrenze ( — !') bis an 2 Faden». 



IV. Sublitoral: Obere Decliv ialregion. »Verticale Erstreckung: 

 von 2 bis circa 15 Faden.» 



V. Untere Decli vialregion. »Verticale Erstreckung: Von 15 — 

 30 oder 35 Faden.» 



VI. Tiefgriinde: »Verticale Ausdehnung: Von circa 35 — 60 

 Faden.» 



Vi öfvergå till de nordiska hafven och den historiska utvecklingen 

 af kännedomen om deras växtregioner. 



23 år efter att Wahlenberg i Flora Lapponica lämnat det nyss 

 refererade uppslaget till en regionindelning af Nordatlantens växt- 



